Obsahy(1)
Jan Werich a Miroslav Horníček jako ponocný a antoušek v legendární hře Osvobozeného divadla. Unikátní záznam zachráněný v archivu České televize... Slavná hra autorské dvojice Voskovec a Werich měla premiéru v roce 1935 a hrála se s velkým diváckým ohlasem. Autoři situovali příběh do prostředí chudinské noclehárny třicátých let, kam přichází starý herec a osazenstvo si společně zahraje hru inspirovanou životem slavného francouzského básníka Francoise Villona, buřiče a fanfaróna, který svými básněmi burcoval proti vrchnosti. V padesátých letech, když Jan Werich vedl Divadlo ABC, tento divadelní text oprášil. Partnera Jiřího Voskovce Werichovi nahradil Miroslav Horníček a společné jiskření v předscénách reflektovalo současnost nadcházejících let šedesátých. Vedle kvalitního herectví – Villona hrál O. Lackovič, Kateřinu J. Adamová, purkmistra V. Trégl, Filipa L. Kostelka a další, byl angažován také Orchestr Karla Vlacha, který hrál naživo Ježkovy písně "Hej, pane králi", "Potopa", "Svět na ruby" a "Proti větru". Premiéru v režii Jána Roháče měla inscenace na divadle v roce 1957, televizní záznam v režii Miloslava Zachaty pochází z roku 1960. Tento unikátní záznam byl v archivu ČST později rozstříhán. Znovu zrekonstruován i se slavnými forbínami Jana Wericha a Miroslava Horníčka byl v roce 1998. (Česká televize)
(více)Recenze (37)
Geniální hry divadla ABC v podání Wericha a Horníčka. Myslím, že všichni se shodneme, že nejlepší na tom všem jsou forbíny, no ale vlastně veškeré části, kde jsou tito dva, zbytek filmu, jak napsal například Radek99 "se musí přetrpět" ale zas tak hrozné utrpení to rozhodně není:) Tohle duo si naprosto rozumí, trochu lituju, že jsem neměla možnost vidět V+W to by byl asi teprve zážitek. Každopádně tato hra obsahuje řadu mouder a řekla bych ani ne hlášek jako spíš citátů. Mé oblíbené: "Čas si vymysleli lidi, aby věděli od kdy do kdy a co za to."..... "Život je jediná věc, kterou má člověk doživotně."..... "Jakmile chudý člověk začne mluvit o spravedlnosti, tak je zavřenej." Ale nejlepší ze všech je jednoznačně tato: "Život vždycky stál, stojí a bude stát za to, aby ho člověk dožil, ono se s ním totiž víc dělat nedá. " ()
Kdyby na to měl člověk uplatňovat filmová měřítka, moc šancí by tenhle film neměl, ale přistoupíme-li k tomuto dílku jako k archivnímu záznamu divadelní inscenace, což vlastně je, nemůžeme dát méně než 5. Neměli jsme zatím žádné dva lepší humoristy než byl pan Werich s Horníčkem, a že už je to hodně let. Jejich vtipy, hra se slovy a češtinou a obrovský intelektuální nadhled prostě nemají konkurenci. Forbíny jsou vpravdě geniální a hra za nimi také nijak výrazně nezaostává, takže výsledné hodnocení vypadá tak, jak vypadá. A to se vlastně týká i Těžké Barbory. ()
Villonovy balady mi učarovaly už dávno, proto se mi asi líbila celá hra. Nejen forbíny a vtipy pánů Horníčka a Wericha (přestože právě to na sebe poutalo většinu pozrnosti). Celá Balada z hardrů byla krásná...mladá Bohdalka, správně sobecký smích Jaroslavy Adamové, úžasný pan Trégl ("Vy jste purkmistr? Jestli vy jste purkmistr, tak já jsem kružítko :D) a také Otto Lackovič, který mi sice do role Villona nejprve vůbec neseděl, ale ve výsledku byl opravdu skvělý. ()
Hra je oproti forbínám slabší, ale co není! Moudrost a genialita dvojice Jan Werich, Miroslav Horníček, je neskutečná, vůbec oproti dnešním "komikům" (chce to alespoň patery uvozovky). I ve hře je to především o nich, nelze jinak, ale možná je to částečně i kvalitou záznamu. Ten je dost špatný, přesto ještěže existuje alespoň takový! 90% ()
Konečně jsem se dostal k památnému divadelnímu záznamu Balada z hadrů. Pravda, nejraději bych původní obsazení ještě s Voskovcem, ale to se mi pravděpodobně nikdy nepodaří. Nicméně Miroslav Horníček to s Janem Werichem zvládal výtečně. Samotné představení mě v první půlhodině překvapivě nudilo a říkal jsem si, co na tom všichni mají. Pak se ovšem objevila hlavní dvojice a začal jsem se skvěle bavit. Obsazení je velmi dobré (Adamová, Trégl, Bohdalová, …), přesto je Werich všechny ještě o level převyšuje. Jeho dialogy s panem Horníčkem jsou mistrné a byly aktuální v roce 1935, v roce 1960 a jsou platné i dnes. Hra jako taková je spíše průměrná, ale právě pan Werich ji i s přispěním pana Horníčka zvedá na solidní čtyři hvězdy. Technickou kvalitu záznamu nehodnotím, moc dobrá není, ale jsem rád, že jsem Baladu z hadrů mohl vidět alespoň takhle. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (2)
- Premiéra 31. 10. 1957, Divadlo ABC (Praha). (NinadeL)
- Společně s hrou Těžká Barbora (1960) se jedná o nejstarší filmové záznamy divadelních inscenací v archivu ČT. (sator)
Reklama