Režie:
Milan LasicaKamera:
Jaroslav ZemanHudba:
Gejza DusíkHrají:
Stanislav Štepka, Soňa Norisová, Štefan Skrúcaný, Miroslav Noga, Monika Hilmerová, Július Satinský, František Kovár, Eduard Bindas, Darina Abrahámová, Henrich Plátek, Sáva Popovič, Ernest Šmálik (více)Obsahy(1)
Ta modrá růže vám poví, co moje srdce dávno ví... Slovenská inscenace známé operety Gejzy Dusíka a Pavla Braxatorise. Marseille. Inženýr Lenoir marně odbývá novináře, kteří se zajímají o jeho nejnovější vynález. Ten ještě není dokončený, ale už má o něj zájem i cizina a dokonce si na něj brousí zuby cizí tajné služby. Lenoir však potřebuje dokončit svůj „smrtící prášek" v klidu. A tak na svou ochranu najme policii. Práci chce dokončit na výletní jachtě továrníka Kanuche, který mu jako dokonalé maskování doporučí sám policejní prefekt. Jenže o pravém účelu inženýrova „výletu" se doslechne senzacechtivý reportér Philippe Plafeau, který na loď pronikne v přestrojení za plavčíka. Ovšem není jediný. Ostatní plavčíci jsou ve skutečnosti přestrojení policisté. Lenoirův nový sluha rovněž není tím, za koho se vydává, stejně jako nápadník Lenoirovy dcery hrabě Dubois. Kolotoč záměn a přestrojení pokračuje – jak jinak – i na maškarním bále, aby se nakonec ukázalo, že ani samotný smrtící prášek není tím, za co ho všichni považují. Opravdová je v celém tom blázinci jen láska tří dvojic, které k sobě poněkud klopotně hledají cestu...
Televizní inscenaci známé předválečné slovenské operety Gejzy Dusíka a Pavla Braxatorise natočil v roce 1996 režisér Milan Lasica. Ve snímku zazní řada dobových hitů, z nichž je českým divákům zřejmě nejznámější rozverný staromládenecký song „Len bez ženy môže byť človek blažený".
(Česká televize)
Recenze (5)
Moc pěkný a něžný film s nádhernými písničkami. ()
Radošínci v réžii Lasicu neboli zlí, vtip dialógom nechýbal, ale tie pesničky sa mi zdali pričasté, hlavne pre ich značnú ošumelosť, keď sa ich vek pomaly blíži stovke. –––– Chýbajú vám už len rohy a budete dokonalý somár. – Ale veď somár nemá rohy!? – Tak potom vám už nič nechýba. ()
Vysloveně miloučká záležitost. Lasica adaptoval klasickou operetu Gejzy Dusíka z roku 1939 a nechal jejím tangem potěšit diváky i po tolika letech. Něžná látka, příjemně obsazená - pikantní Soňa Norrisová, kouzelná Monika Hilmerová, svěží Miroslav Noga, klasický Július Satinský. Kdyby se tehdy ve 30. letech netočilo jen v západní části republiky, mohl už tehdy vzniknout krásný operetní sen. Takto máme sice jen malou televizní inscenaci, přesto vkusnou, poctivou a natočenou s velkým gustem, láskou a pokorou. ()
Pro milovníky muzikálů a bezobsažných "oddychovek" asi dobrý. ()
Lasicovo videnie operety ( Braxatoris - Dusík ) je nežné, poetické, s množstvom prelínačiek, ktoré len umocňujú zážitok. Ktože by nepoznal legendárne pesničky "Tá modrá ruža vám povie, čo moje srdce dávno vie" alebo "Len bez ženy, môže byť človek blažený". ()
Reklama