Režie:
Vladimír SísScénář:
Vladislav DelongKamera:
Josef VanišHudba:
Miloš VacekHrají:
František Peterka, Blažena Holišová, Lubomír Černík, Jarmila Kurandová, Jaroslav Raušer, František Smolík, Zdeněk Kryzánek, Martin Růžek (více)Obsahy(1)
Jan Kašpar, úředník z válcovny Nové hutě Klementa Gottwalda, má před svatbou. Po veselém loučení se svobodou se doma omylem napije z láhve s tetrachlorem. Své nevolnosti nevěnuje pozornost, ale druhý den v práci omdlí a utrpí otřes mozku. Při běžných zkouškách doktorku Dudkovou zarazí vysoké procento zbytkového dusíku v Kašparově krvi. Doktor Boháček, s nímž lékařka případ konzultuje, se domnívá, že jde o onemocnění ledvin, a ihned informuje primáře Filipa. Lékaři nic nevědí o tetrachloru a tápají. Přesto ihned začnou o Kašparův život bojovat a tento zápas zasáhne do jejich životů. Boháček přijde o zasloužené volno, ošetřovatelka Eliška má nepříjemnost se svým milým. Filip překoná dávnou řevnivost a požádá odborníka na ledvinové choroby docenta Kareše o pomoc. Ten potlačí svou ješitnost a Kašpara vyšetří. Stanoví diagnózu i léčbu. Kašpar musí okamžitě do Prahy na dialýzu. Jeho převoz vojenským vrtulníkem zajistí bývalý muž Kašparovy snoubenky. Pilot v nepříznivém počasí riskuje život. A v Praze kvůli Kašparovi přijde rozvedený doktor Friedl o zbytky náklonnosti dcery Zuzanky, když se jí opět nemůže věnovat. (NFA)
(více)Recenze (12)
Tento film jsem viděl jako dítě a to už je hóóóódně dlouho a bylo by to nefér to hodnotit. ()
Problém je v tom že ten o koho jde vlastně nemá možnost hrát, takže je těžké se o hlavního hrdinu bát, páč k němu není vytvořeno emoční pouto... ()
Film, který mne překvapil v mnoha ohledech. 1) vystavět zápletku na tom, že někdo vypije jedovatej sajrajt, zhroutí se v křečích, ale pak jde do práce místo k doktorovi, je dost - co se logiky týká - odvážné 2) František Peterka, kvůli kterému jsem se na to dívala tu skoro není a když, tak jen leží a moc nemluví 3) Jarmila Kurandová aka přelaskavá stařenka z legendární Babičky je tady za pěkně jedovatou semetriku potvrzující rčení, že tchyně a uzený = nejlepší studený 4) Lubomír Černík není nadabován Jiřím Sovákem jako ve Znamení Raka 5) Blažena Holišová byla dobrá roštěnka. ()
Neviděl bych to tak černě. První vážně míněný celovečerní film Vladimíra Síse má co nabídnout. Kromě okřídleného ale vděčného pořekadla "podle skutečné události", jsme na poli dlouhodobě oblíbeném - blízkost smrti, nemocnice, doktoři, nejasná diagnóza, převoz vrtulníkem... Po Nemocnici na kraji města z tohoto tématu dodnes žijí nekonečné série v různých růžových zahradách. Mám takovou obavu, že z použitého tématu by OvRZ žila půl sezóny a tady je to popsáno v necelém jednom díle... Dalším trumfem jsou herci, neboť sestava je tu nečekaně silná. Otrávený Peterka si moc nezahraje, ale máme tu hvězdy Růžka, Brabce, Cupáka, Bohdalovou, neznámého ale výborného Lubomíra Černíka a nade všemi ční František Smolík. V neposlední řadě je nutno poukázat na Sísovu nápaditou režii a i přes nižší technickou kvalitu mnoho zajímavých nápadů. Velmi se mi líbily jakoby 2D záběry zvrchu na dvůr nemocnice. ()
Utahanej pribeh o nemocnym Peterkovi, lezicim v nemocnici. Muj zajem byl vyvolan pouze ucasti mlade Holisove. 2+ ()
Je rok 1959 a mírné tání v kulturní politice státu se projevuje v apolitických, příjemně civilních snímcích. Život pro Jana Kašpara nic nekritizuje, nic nesatirizuje, ale vlastně ani nic neoslavuje. Všichni jen dělají, co musí. A režisér se alespoň trochu snaží, aby to nebyla taková nuda. Což se ne úplně daří, dramatický náboj filmu chybí. Postavy jsou nepříliš propracované, s hlavním hrdinou si ani nestihneme vybudovat nějaký vztah, protože se okamžitě otráví a většinu filmu bezmocně proleží. A tak je zajímavější sledovat Sísovy nápady, třeba ten s příjezdem sanitky do nemocnice je moc pěkný. A pak dobové reálie, začouzená Ostrava nevzbuzovala zrovna dobrý dojem. Přistání vrtulníku u Dětské nemocnice na Karlově bylo ovšem moc pěkné. A umělá ledvina, která zabírala celou jednu místnost, překvapila. ()
Napínavý boj o lidský život. Martin Růžek v roli majora armády, který se v obtížné osobní situaci zachová příkladně a prokáže zlaté srdce. Ale nezodpovědný přístup Peterky, který se napije rozpouštědla a nikomu nic neřekne. Maminka vedle v kuchyni smaží řízky a on se jí nezeptá, co že to je v té sklenici. Pomáhat lidem v těžké situaci by měl být hlavní (a jediný!) úkol vojáků. Zde se zachovali na výbornou. Holišové to stále sluší, ale už to není taková kočka jako v o rok starším filmu Škola otců. Trvalá, pár kilo nahoře - celkem rychle se začala měnit v tradiční maminu, jak jí všichni dobře známe. ()
Zidealizovaná filmová oslava obětavosti tehdejších lékařů a spousty lidí a profesí okolo při záchraně jednoho lidského života. Různé životní křivdy a vzájemné mezilidské animozity musí jít nakonec stranou, když běží o něčí život. Příběhu chybí i přes hodně závažné téma hlubší emoce a větší napětí, vše probíhá i přes různé překážky, které ale nevytvářejí dostatečně dramatické napětí, až příliš hladce. Svým vyzněním a provedením sice film ještě plně zapadá do kinematografie 50. let, už se ale aspoň zbavil ideologického nátěru a snaží se o atraktivní zobrazení nevšedně všedních témat, což se mu daří víc než psychologické vykreslení postav. Jednotlivé figury jsou spíš jakési škatulkové prototypy, než skutečně živí lidé. Nicméně se na to dá docela příjemně dívat., tím spíš, že snímek neunavuje dlouhou stopáží ()
Zajímavé, i když to nemělo žádnou šťávu, přesto jsem vydržel a neposunoval. Nějak tomu chyběl lépe podaný konec celé story. No, já jsem se hlavně těšil na pana Peterku, leč, utřel jsem. Těch pár minut, co tam byl, to bylo hodně málo. ()
Zajímavý film s Peterkou, který mne ale zklamal svoji ne moc dobrou propracovaností. Hodnocení: 55 % ()
Zo začiatku som mal pocit, že pôjde o hraný dokument, nakoniec bola z toho filmová dráma. Neviem či kvalitná, alebo menej kvalitná... ale nenudil som sa a preto hodnotím za tri hviezdičky. Je to taký snímok na jedno pozretie a veľa vecí z deja si človek nezapamätá. ()
Na svou dobu překvapivě normální apolitický film, který svým realismem a civilním herectvím už patří do zlatých šedesátek. Herecký bonus: malá Zuzana Ondrouchová. ()
Reklama