Režie:
Irwin WinklerKamera:
Jack N. GreenHudba:
Mark IshamHrají:
Sandra Bullock, Jeremy Northam, Dennis Miller, Diane Baker, Wendy Gazelle, Ken Howard, Ray McKinnon, Daniel Schorr, L. Scott Caldwell, Robert Gossett (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Pro Angelu Bennettovou jsou počítače celý svět. Živí se jako odbornice na počítačové viry, s okolím komunikuje pouze pomocí počítače a jediné přátele má na internetu. Před odletem na dovolenou do Mexika dostane od programátora Dalea disketu s neobvyklým programem. S jeho pomocí se lze dostat k jakýmkoliv tajným záznamům. Její život se však mění v noční můru, když se z náhodné prázdninové známosti vyklube najatý vrah, který ji má odstranit a získat disketu. Angele se sice podaří uniknout, když se však vrátí z nemocnice, zjistí, že přestala existovat. Její kreditní karta byla zrušena stejně jako rezervace v hotelu, protože prý z Mexika odletěla. Její dům byl vystěhován a prodán s tím, že se odstěhovala. Podle záznamů v policejní databázi je z ní Ruth Marksová, obviněná z řady přestupků a zločinů. Přestože ji pronásledují policie i zabiják Devlin, podaří se jí zjistit, že za vším jsou počítačoví teroristé Pretoriáni. V jejich čele stojí Jeff Gregg, majitel firmy na zabezpečovací systémy, které obsahují program, jenž umožňuje Greggovi proniknout do jakéhokoli systému. Přestože každý, kdo se pokusí Angele pomoci, je Devlinem zabit, dál bojuje o svůj život i ukradenou identitu. (TV Nova)
(více)Videa (1)
Recenze (269)
Pred 15 rokmi ma The Net ako tak thrillerovo vzrušoval, dnes si vyslúži iba bolestné kinematografické úsmevy s trpkým posolstvom do budúcnosti, ktorú už, žiaľ, žijeme. Kategória filmov, čo budúcnosť nedocení, ale zaživa pochováva a s poslednou hrudou zeme zostane v mysli iba nostalgia s béčkovým odorom. ()
Ze zacatku se sice nic moc nedeje, ale nekdy v 30 minute zacnou nejaky naznaky a v 40, kdyz ma hlavni hrdinka vymazanou totoznost, tak zacne hodne zajimavej a napinavej thriller, kterej od ty chvile jede v docela slusnym tempu az do konce. Navic Sandru mam rad a tady je fakt dobra a celkove je film docela dobre natocenej, takze si 4* zaslouzi. ()
Film z dětství pamatuji jako jeden z prvních filmů se "silnou ženskou hrdinkou", takže do jisté míry definoval moje předpoklady a očekávání v tomto poli a dnes tedy vyvolává jednak nostalgické vzpomínky na čas malin nezralých a zároveň i na urputnou práci ve snaze takovou sbírku klišé vytěsnit z paměti. Dál mám v poznámkách napsaných několik "nejvíc děsivých/nejsmutnějších" věcí, o kterých bych se chtěla zmínit. První je ta, že za dvacet let, co od vzniku filmu uběhlo, se to s postavením ženských postav v blockbusterech neposunulo nijak výrazně k lepšímu. Další je žánrová nevyhraněnost. Dnes film působí jako fantasy komedie odehrávající se v alternativním vesmíru, což je dané množstvím technologického pokroku, který se mezi tím udál. Ale myslím si, že i v době svého vzniku musel film víc působit spíš jako alegorie/podobenství thriller-krimi-drama. Velké množství prostoduchosti v logice příběhu totiž příliš nedovoluje navodit pocit reálnosti a strachu "může-se-to-stát-i-vám". Je to spíš abstraktní pohádka o boji s větrnými mlýny, o tom, že opravdové větrné mlýny jsou lidé kolem nás, a o nemožnosti autentických osobních činů mezi takovými lidmi. Škoda, že film trochu víc neakcentuje to, co mi dnes přijde jako nejsilnější moment Sítě. Ne to, jak někdo během pár vteřin přepíše druhému člověku život tak, že se zdá být někým jiným. Ani ne úplně to, že lidé, kteří ty údaje z obrazovek předčítají, nad nimi žádným způsobem nepochybují (Tady ve filmu jsou to policisté a lidé v nemocnici. Chápu frustraci hlavní hrdinky, která ví, že fakta jsou ve skutečnosti jiná, ale vykonavatelé svých profesí se musí spoléhat na své nástroje, ať už jdou digitální nebo ne.) Ale to, že lidé v reálném světě si fakta, která jsou jim předkládána, nedávají do kontextu s tím, co znají ze včerejška a předvčerejška... Takhle funguje mediální masáž (na mysl se krade 1984) a modelovou situaci v Síti představuje scéna z kanceláří Katedrály končící požárním poplachem, kdy kolegové a sekuriťáci na falešnou Angelu mluví jejím křestním jménem a vtipkují s ní a vůbec s ní jednají, jako by tam opravdu pracovala roky a přitom ji tam vidí asi třetí den a je to úplně jiný člověk, než by měl být. Já vím, že to je pravděpodobně jenom další chyba v nelogickém scénáři, ale když už to tam takhle je, tak to člověka zkrátka nutí takovou věc nějak interpretovat. Už tam opravdu chybí jenom scéna, ve které by přišla za svou matkou do jejího pečovatelského domu, který často a pravidelně navštěvovala posledních několik let, a tamní personál by s chováním typickým pro postavy ze skečů Monty Python policii řekl, že ji nepoznávají. Místo toho dostáváme v závěru informaci, že děsivý démon neměl žádnou identitu a tak se mu podařilo i po smrti vymknout systému, a také vtípek se symbolem pí, který je stejně úsměvný jako děsivý; zkrátka naše civilizace je odsouzena k zániku. ()
Ten počítačový "pravěk" - či snad spíš "středověk" (abych to s putováním do minulosti nepřehnala) - není zas až tak vzdálený. Jak je to dlouho, co se osobní počítače nenápadně vetřely na naše pracoviště a poté i do našich domácností, aby se staly neoddělitelnou součástí našich civilizovaných životů (o mladších a dravějších výdobytcích propojeného multifunkčního světa nemluvě) ? Ať je to jak chce, příběh Angely Bennettové pro mě zůstává stejně přitažlivý jako tenkrát, když jsem ho viděla poprvé - i když pochopitelně postrádá ono prvotní napětí, které jsem tehdy během jeho sledování pociťovala. Děj dovedně propojuje akční i dramatickou linii - a bez nejmenšího zaváhání vás provede světem sítě sítí a všech jejích úskalí. Poté se můžete přesvědčit, že u vás doma všechno (prozatím) funguje tak, jak má - třebaže používáte internetové bankovnictví, zjevně vás nikdo nepřipravil o vaše těžce nastřádané úspory ... dle letmého pohledu se snad nevlámal do vaší soukromé korespondence ... ani nepropašoval jakýsi neznámý záškodnický virus skrz vaši chabou antivirovou ochranu. Elektřina očividně napájí všechny vaše spotřebiče ... voda teče ... topení topí ... sousedé nepanikaří ... za oknem se MHD pokouší dodržovat pravidelné intervaly ... letadla se pohybují v předem daných koridorech ... obchoďáky se předhánějí v posezónních slevách ... zpravodajství na ČT dle preferované ideové linie hlásí obvyklé lehce katastrofické zprávy - a nemá v záloze žádné mimořádné. Takže svět je v obvyklém nepořádku - a vy můžete být v klidu ... 4,5* ()
Takový normální thriller, kdy se situace hlavního hrdiny zdá místy totálně beznadějná. Jen je to v podání rozkošné Sandry Bullock a to se cení. Už v roce 2003 tu někdo psal, že film působí po deseti letech místy nechtěně vtipně. Po další dekádě je to stejné, ale myslím, že moc zhoršit už se to nemohlo. Mazání souborů by ale v reálnější podobě nepůsobilo takovým osvobozujícím dojmem. ()
Galerie (37)
Zajímavosti (11)
- Katedrála je ve skutečnosti hotel v San Franciscu. (HappySmile)
- Natáčelo se od 5. ledna do 10. dubna 1995 v Kalifornii, D.C. a ve Španělsku. (Varan)
- Na seznamu na Angelině počítači je napsáno "Kup magazín 2600", což je hackerský časopis. (HappySmile)
Reklama