Režie:
Eduard GrečnerScénář:
Eduard GrečnerHudba:
Jozef MalovecHrají:
Juraj Kukura, Vlado Müller, Július Vašek, Milan Kňažko, Ivan Romančík st., Elo Romančík, František Kovár, Anna Maľová, Viliam Polónyi, Daniel Michaelli, Ľudovít Króner, Eva Rysová, Peter Debnár (více)Obsahy(1)
Pôvodný televízny film. Dej filmu sa odohráva v revolučnom roku 1848.Zavedie nás do Príbeliec, kam sa Janko Kráľ po marcovej revolúcii vracia z Pešti, aby spolu so svojím priateľom, učiteľom Jánom Rotaridesom oboznámil slovenský ľud so slávnymi dvanástimi bodmi. Odhlasovali ich na poslednom Uhorskom sneme v Bratislave s prísľubom slobody a rovnoprávnosti pre Slovákov. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (6)
Trochu rýchlokvasná historická dráma o slávnom revolučnom roku našich dejín. Pritom je tento film skvelo obsadený a na televízne spracovanie určite aj nelacný. Okrem historických zhrnutí však chýba akási nadstavba. ()
Takmer dokonalé spracovanie dôležitých udalostí našich dejín za účasti naozaj skvele vybratých a výkonovo mimoriadnych hercov. Napriek normalizácii som tu až také tlačenie na politizáciu dejín nepozoroval. Komunisti boli omnoho väčší národovci ako dnešní zapredanci v parlamente. ()
Roľnícky ľud v podaní komunistov, fu, to je iný úlet od reality. Inak zaujímavý kinematografický výkvet. Je fajn, že jednou z postáv je Janko Rotarides. ()
Tv film s tým takým elitným slovenským obsadením tých časoch, rozprávajúci v skratke a na jednom mieste o problémoch slovenskej dediny a roľníkov. Inteligencia si zle vyložila znenie marcových zákonov a tak to aj dopadlo. Našťastie to má rozumnú minutáž a človek pri tom nechce zomreť ... veľmi. 4 z 5 ()
V tomto filme je Janko Kráľ nielen básnik, ale hlavne revolucionár, najskôr nie ozbrojený, ale chce bojovať poživňou a básňou, keby sa dalo. Aby na Slovensko mohla doraziť sloboda, rovnosť, bratstvo, to nebolo také jednoduché, ako sa mu zdalo. Štúrovcov a ich politiku vo filme veľmi neobľubujem, ale s Kukurom to bolo o niečo lepšie, ako som čakal. –––– Treba si povedať pravdu, Janko. Slovenský ľud je opustený, otupený, nedbanlivý, otrocký a za zlým sa ťahá. O dobro, ku ktorému ho chceš priviesť, neveľmi stojí. Iskry v ňom nevidno, šľachetných citov nemá. –––– Sloboda sa predsa nedostane darom od c.k. vrchnosti. Sloboda je cieľom usilovania človeka. A cieľ nikdy nekráča človeku v ústrety, človek sám musí ísť za cieľom. –––– Čo zmôže báseň, keď slovenský sedliak čítať nevie. –––– Poďte spáliť urbárske knihy. Poďte spáliť dereše! ()
Takové... Takové slovenské, uherské... Vzdálené... Zahrané standardně dobře, ale obsahově daleko. ()
Reklama