Režie:
Luis MandokiScénář:
Oscar Orlando TorresKamera:
Juan Ruiz AnchíaHrají:
Carlos Padilla, Leonor Varela, José María Yazpik, Daniel Giménez Cacho, Paulina Gaitan, Jesús Ochoa, Adrian Alonso, Gustavo Sánchez Parra, Héctor Jiménez (více)Obsahy(1)
Jedenáctiletý Chava se stává hlavou rodiny poté, co jeho otec rodinu opustí uprostřed občanské války. V Salvadoru v 80. letech byli do armády nabíráni dvanáctiletí chlapci. Chava má ještě jeden rok nevinnosti před sebou, jeden rok, než ho odvedou do války mezi vládní armádu a rebely. Spěchá si najít práci, aby své osamělé matce pomohl platit účty, a zkušenost se soužením první lásky ke krásné spolužačce promění Chavovu rodnou vesnici ve hřiště i bojiště... Ozbrojen pouze láskou své matky a malým rádiem, které přenáší zakázané písně o lásce a míru, je konfrontován s nemožnou volbou mezi armádou a rebely. Chava se dostává do předem prohraného boje s časem. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (79)
Další důkaz toho jak se dá silné a naléhavé téma pokazit fádní, nezkušenou režií. Tématem zajímavý příběh postrádá to co by měl takový film mít. Atmosféru a zajímavé postavy, kterým by divák mohl fandit. A na celkovém zpracování je vidět minimum peněz a nezkušenost režiséra, který se navíc bál přitlačit na pilu a filmu tak chybí syrovost, která by mu hodně pomohla. ()
" Zlým světem nářek zní, dá se v něm žít jenom s trápením. Já přesto můžu vždy říct, že žít marné není". Jeden z mnoha výkřiků hrůzy, který zaznívá z úst dítěte jménem Chavi. Je ze země, která je nám na hony vzdálená a možná o ní víme jen velmi málo informací, jako třeba já jsem o téhle události věděla jen velmi kuse. Ze země, kde tváře dětí ztratily svou nevinnost, kde jejich nejčastějším místem pobývání bylo místo pod postelí a nebo na střechách jejich domovů, těch krabic, které držely pohromadě silou vůle, ale jim v danou chvíli zachránily život. Ze země, kde se každý chlapec bál dožít dvanácti let a kde střelba byla všudypřítomná. Přes veškerý ten děs to byly přece jen děti, které prožívaly mezi tím vším i své trampoty a krátké chvilky radosti, mezi které patří třeba jen ten kraťoučký dialog mezi Chavem a jednou prima holčinou : "Ty jsi tak pěkná. A ty ošklivý jak ropucha. Ale líbíš se mi". Kéž by nářek zmizel z dětských úst, ale co si budeme namlouvat, dlouho nebude.........syrové, smutné, beznadějné....... ()
Chava vyrůstá ve válce, prožívá starost o rodinu a v noci jim všem kolem hlavy lítají kulky do toho musí pracovat aby pomohl s obživou a největší strach má ze svých dvanáctých narozenin , to už bude do války vtažen i on. Na druhou stranu ukáže že je mu právem jedenáct, hry s kamarády, první láska, Moc dojemný příběh. ()
5/10 Jeden kolumbijský kamarád mi kdysi v dobách povinné vojenské služby řekl, že naši vojáci se poflakují dva roky na pohodovém skautském táboře ve srovnání se zásahy v džungli proti podvratným živlům nebo narkomafii, u nichž byl osobním účastníkem. Tehdy mi to přišlo jako vychloubání a tupení místní armády, teď už se na to nejenom pod vlivem tohoto filmu ze z regionálně spřízněného Salvadoru dívám trochu jinak. Kluci po dosažení 12. roku života jsou povoláváni do armády, aby po krátkém tréninku vyměnili dětské pistolky za opravdové a pomáhali bránit režim před guerillovou ofenzívou. Proto musejí všichni dospět a užít si své dětské radosti rychleji než děti jinde na světě. Asi byl ten příběh i dojemný, ale jak filmaři celou dobu tlačili na pilu, tak se jim podařilo zlomit ve mě nějakou pojistku a od jisté chvíle jsem to sledoval spíše očima cynika, který se podivuje nad naivitou postav, co se schovávají za slamník v naději, že ho kulka ze samopalu neprostřelí nebo mají dennodenně čisté a vyžehlené oblečení vyprané v některém z reklamních pracích prostředků. Celou dobu jsem čekal na živou konfrontaci kluků stojících na rozdílných stranách bitevního pole, ale bez úspěchu. ()
Silný snímek, který si nechce hrát na umění, zprostředkovává otřesné události z válkou poznamenané oblasti, kde jako vždy trpí nejvíce nevinní. Příběh Chavy je o to silnější, že i v děsivých životních podmínkách neztrácí schopnost prožívat své dětství se vším, co k němu patří, včetně her i prvních lásek, a přitom pomáhá nést odpovědnost za celou rodinu a nakonec i za vlast. Jedním z nejsilnějších okamžiků je snímání chlapců ležících na střechách, skrývajících se před vojskem a chladnokrevná poprava Chavových kamarádů, kdy vojáci budí dojem, jako by ani nebyli lidskými bytostmi... ()
Galerie (17)
Zajímavosti (13)
- Óscar Torres bol prítomný na scéne počas väčšiny natáčania. Medzi klapkami ho často videli plakať, pričom hovoril, že výstrely mu prinášajú bolestivé spomienky. (Arsenal83)
- Napriek tomu, že príbeh sa sústreďoval na salvádorské deti a ľudí, žiadny zo skutočných členov obsadenia nebol Salvádorčan, všetky herečky a herci boli z Mexika, Čile alebo Guatemaly. (Arsenal83)
- Príbeh je založený na detstve spisovateľa a scenáristu Óscara Torresa. (Arsenal83)
Reklama