Režie:
Zdeněk ZelenkaScénář:
Jan JílekKamera:
Vladimír OpletalHudba:
Jiří SvobodaHrají:
Ladislav Mrkvička, Libuše Šafránková, Viktor Preiss, Josef Somr, Jaroslav Šmíd, Jiří Langmajer, Michal Dlouhý, Otto Rošetzký, Jiří Zahajský, Rudolf Stärz, Jiří Havel, Bohuslav Čáp, Karel Hovorka ml. (více)Obsahy(1)
Uznávaný filosof Xanthos (V. Preiss) zakoupil na přání své krásné ženy Kasandry (L. Šafránková) na trhu otroka. Jenže namísto mladého krasavce jí přivedl staršího a nevzhledného muže – Ezopa (L. Mrkvička). Pro svou pohotovou inteligenci a vtip se Ezop záhy stal ozdobou domu filosofova. Samotnému pánovi je ale trnem v oku a ještě větší nenávist vzbuzuje v očích paní domu. To se však nakonec změní… (Česká televize)
(více)Recenze (12)
Kouzelná hříčka, u které se opakovaně královsky bavím.. Libuška Šafránková je půvabná bytost a podmanivá herečka, Ladislav Mrkvička tady má prostor a beze zbytku ho využil na výbornou, Viktor Preiss opět v kvalitě A+, no a nemohu nezmínit Josefa Somra, zase mě odboural.. Krásná a nadčasová záležitost, tu touhu po svobodě chápu a zároveň ctím.. ()
Řecko bájné, mýtické i skutečné je velkým lákadlem pro literáty i filmaře. Tam, kde mají vlastní pláže, moře, působivá skaliska a olivové háje to s vytvořením autentické atmosféry mají snadné, u nás na Barrandově se pro vytvoření téhož mají co ohánět. Zrovna u královského života otroka nejde o vyvolání pocitu slaného větru na tvářích, ale povedlo se vlastně i to (zejména pach tržnice byl hutný). Ezop laškovně ironickým způsobem manipuluje pomocí svých krátkých glos a jedné delší promluvy (na bajky nedojde) vědomím a rozhodnutími lidí kolem sebe. Když se řekne Samos a filosof, vytane každému automaticky Pythagoras se svým trojúhelníkem a jeskyní, Xanthos byl, jak vědí čeští diváci, degenerát, za kterého myslela žena a bez jeho slavného otroka by po něm neštěkl ani pes, jakkoliv ho ten černý pes, objevivší se i v jiných filmech té doby, upřímně miloval. ()
"Každý pejsek je na svém dvorku lvem...." Ladislav Mrkvička v jedné z nemnoha hlavních rolí dokazuje, že uměl být opravdovým "hereckým lvem". Byť na malém prostoru televizní inscenace. Tahle hříčka o filosofujícím otroku Ezopovi napěchovaná spoustou moudré filosofie je vskutku nadčasová. V 90. letech, kdy inscenace vznikla, mohl její divák v onom dilematu nastíněné Ezopem, zda jít cestou svobody či cestou otroctví, vidět hlavně připomínku doby nesvobody v socialistickém Československu. Dnes by člověka mohla oslovit třeba myšlenka, že "rozhodnout se jinak, než by se rozhodl tucet jiných, to si může dovolit jen ten, kdo nemá strach, kdo je skutečně velký a kdo je doopravdy svobodný." Kéž by takovýchto skutečně svobodných lidí bylo u nás víc než těch, kdo si myslí, že pravda k ničemu není, protože "ta všechno jenom zamotá…" ()
Neoliberalismus je tu postižen ve své podstatě; zaklet do sofismat a perlivých dialogů a živen nápaditou režií Zdeňka Zelenky přispěl k dílu, jež patří k tomu nejlepšímu, co Česká televize může nabídnout. Vhled do podstaty dociluje daňkovskou hloubku a pronikavost. Klasičnost může mít mnoho podob; tady je jedna z nich. Výtečné herecké obsazení vrcholící v zdařilých kreacích Mrkvičkově, Šafránkové, Somrově strhává s sebou tehdejší herecké mládí; výsledkem je symfonie krásy a dokonalosti. ()
Hříčka z časů otroka a pozdějšího bajkáře Ezopa o jeho životě, cestě z otroctví na svobodu, o tom, jací jsou ti, na jejichž rozhodnutích závisejí lidské životy. Vynikající dialogy a skvělé herecké výkony Ladislava Mrkvičky coby Ezopa, Viktora Preisse jako poněkud zdegenerovaného filosofa Xanta, za nějž vlastně myslí jeho žena a Libuše Šafránkové v roli této ženy patří k tomu nejlepšímu, co bylo v rámci televizních inscenací u nás vytvořeno. "Kdybys lidu vysvětlil, že vojsko krále Kroise k nám vstoupí vlastně v zájmu nás všech." - "A to je pravda?" - "Pravda, k čemu pravda, ta všechno jenom zamotá." ()
Reklama