Režie:
François OzonKamera:
Jeanne LapoirieHudba:
Krishna LevyHrají:
Danielle Darrieux, Catherine Deneuve, Isabelle Huppert, Emmanuelle Béart, Fanny Ardant, Virginie Ledoyen, Ludivine Sagnier, Firmine RichardObsahy(2)
Francúzsko päťdesiatych rokov. Osamelé sídlo v zasneženej krajine. Rodina sa stretáva na sviatky. Oslava sa však nekoná - milovaný otec bol zavraždený! Vrahom môže byť iba jedna z ôsmych žien tak blízkych pánovi domu. Dominantná manželka? Jeho staropanenská švagriná? Lakomá svokra? Drzá slúžka alebo lojálna gazdiná? Alebo jedna z jeho dvoch pekných mladých dcér? Prekvapujúca návšteva očarujúcej sestry obete zvráti pátranie na hystériu a rivalitu. Postupne sa začínajú odhaľovať rodinné tajomstvá. Humorné situácie sú okorenené hudobnými vsuvkami i zvodne zradnými tancami. Tajomstvo ženskej duše je odhalené. Osem žien: krásnych, vášnivých, inteligentných, citlivých a nebezpečných. Jedna z nich je vinná. Ktorá to je? (oficiální text distributora)
(více)Videa (4)
Recenze (231)
Byť obklopený ôsmimi ženami môže byť pre muža rovnako fatálne, ako sedieť v aule stavebnej fakulty a sedieť a opierať sa o drevené sedačky. Našťastie sa s mojim zdravím nič závažné nestalo, naopak, film som si v tomto prostredí adekvátne užil. Treba byť asi vopred oboznámený s formou, akou nás Ozon tentokrát ohromuje, pretože mne to chvíľu trvalo, aby som pochopil, aký žáner vlastne sledujem. Smotánka francúzskej ženskej hereckej elity v jednom filme, to musí byť splneným snom každého skutočného mužského fanúšika filmu. ()
Oh la la!Kostlivci a babičky ze skříní ven,začala hra na pravdu!Skvělý film pro milovníky černého humoru, detektivních zápletek,francouzského šarmu a pravd o ženách (být mužem v téhle rodině bych opravdu nechtěla,ale kdo by také chtěl,že?...).Z výtečného hereckého obsazení u mě zvítězila Fanny Ardant. ()
Roztomilá, černá, místy hodně drsná komedie. Obdivuhodné herecké výkony osmi noblesních hereček. Děvčata v sobě rozhodně nezapřou ani své muzikální vlohy a skutečně to roztáčejí od začátku do konce. Pořádně zauzlený příběh, ve kterém má každá z přítomných dam nějákého toho kostlivce ve skříni. Pěkné, barevné, úsměvné i mrazivé zároveň. ()
Vražedná kombinace (ne)umělce Ozona, divadelnosti a mnou nevyhledávaných, do sebe namixovaných žánrů krimi/muzikál mi před projekcí způsobila záchvat anxiety. Jenže to obsazení! Deneuve s Huppert jsou sázkou na jistotu a sledovat jejich um byla radost, Ledoyen se svými kostýmy nejlépe přizpůsobila barevné atmosféře snímku a hlavní perlou celé estrády se zcela nepochybně stala Louise v úchvatném provedení Béartové. Problém ovšem nastal s muzikálovými čísly, není horšího tanečníka než já, ovšem Deneuvové "šlapání zelí" se mi zdatně vyrovná, z Richardové vynucené homosexuální zpovědi (Ozóne, ty si nedáš pokoj!) mi bylo vyloženě šoufl, ostatní čísla byla velmi průměrná, do nadprůměru vystoupala jen živočišná Emmanuelle, jen její číslo mělo šmrnc. Co se týká scénáře, tak ten považuji za průměrný, tohle "christieovské" odhalování důkazů mi ani na papíře nic moc neříká a ve filmu to působilo strašně nahodile. Když se to hodilo, přišla některá z holek s "šokujícím odhalením" a indicií, bylo toho moc a mě to pak příliš nebaví. Závěrečnou pointu jsem neočekával, ale tušil jsem postavu, která ji bude mít na svědomí (nemohl to být nikdo jiný než ta nejméně výrazná). Jen nevím, jestli mě potěšila nebo naštvala. Vlastně mě asi ani příliš nezajímala a to je špatně. A i po tomto snímku si stojím za svým, že divadlo se na filmové plátno nehodí. Vidět holky na prkně, byl bych nadšenej, tahle...no průměr. Ale ještě se na to podívám. A s Tebou Ozone, se definitivně rozcházím. Nesedíme si. ()
Opět váhání mezi 3(průměr) a 4(nadprůměr) hvězdami. Sice to má napínavý konec, zajímavé herecké ztvárnění atd. Na drauhou stranu se mi moc nezamlouval zpěv, škoda že film nebyl koncipován jinak než muzikál s komedií (ono nějakých megavtipných scén tu zrovna taky moc nebylo). Většině z vás se asi líbila francouzština, mě naopak překážela, protože jsem vůbec nerozuměl, proto jsem zpěv vždy přeskakoval a film mě celkově nijak nestrhnul do svého děje. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (9)
- Hlavní inspirací byla řežisérovi atmosféra detektivek Agathy Christie. (cubajz)
- Když Louise ukazuje fotku svého bývalého zaměstnavatele, tak ukazuje fotku Romy Schneider. (Teres)
- Film měl premiéru na Berlínském filmovém festivalu 2002, kde získal cenu Poroty a Stříbrného medvěda za výtvarné stvárnění. (Terva)
Reklama