Režie:
Raoul PeckScénář:
Raoul PeckKamera:
Eric GuichardHudba:
Bruno CoulaisHrají:
Oris Erhuero, Noah Emmerich, Debra Winger, Aïssa Maïga, Hubert Koundé, Idris Elba, Peter McRobbie, Todd Boyce, Fraser James, Carole Karemera, Jay Benedict (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Když byl 7. dubna 1994 zvolen rwandským prezidentem člen kmene Hutů, tato nádherná země se stala svědkem začátku jednoho z nejhorších zvěrstev v soudobých dějinách. Svěží zelené buše, kopce a údolí byly spolu s ulicemi, řekami a domy zaplaveny krví poté, co Hutové vyhlásili Tutsiům zuřivý boj. Během následných orgií násilí se sousedé a přátelé vraždili navzájem, někteří dokonce zabíjeli i své vlastní děti a příbuzné. Kostely přetékaly znetvořenými těly stovek tisíc Tutsiů a Hutů, nejméně 937 tisíc lidí bylo podle nedávného průzkumu rwandské vlády povražděno během masakru, který trval sto dní. Deset let po genocidě, jíž se nikdo z mezinárodních sil nepokusil zabránit, vzniklo toto strašlivé dokumentární drama. NĚKDY V DUBNU, první zásadní snímek o rwandské genocidě, se natáčel v místech, kde se krveprolití odehrálo, a klade celému světu otázku: jak se to vůbec mohlo stát? (Cinemax)
(více)Recenze (37)
Na dané téma jde o jeden ze slabších filmů. Ono to zavání průserem už ve startu, kdy se někdo rozhodnul, že film o rwandské genocidě bude vlastně cudný, jen tak lehce naznačený, aby chudáka diváka náhodou něco nepohoršilo, nebo -nedej bože- nešokovalo. Několikaměsíční surový, absurdní, úmorný a všechny hranice překračující horror kdy lidé byli rozsekáváni mačetama. Ženy byly znásilňovány s mírou brutality kterou si normální evropan nedokáže ani představit. Rodiče před smrtí byli nuceni jíst vařené maso svých dětí. Nenarozené děti byly vyříznuty ze svých matek a před jejich zraky čtvrceny... Bez alespoň zmínky o těchto nemyslytelných zvěrstvech bude rwandská genocida (a vůbec problematika centrální afriky) jen anonimní a vzdálenou občanskou válkou a mrtví jen číslem ve statistice... Navíc celým filmem jaksi prosakuje euroatlantická mentalita. Nejen, že tu všichni vypadájí hezky jako z hollywoodského filmu, ale i děj se odmotává tak nějak schématicky a postavy jsou vykresleny tak, že působí krajně nepravděpodobně. Kdo trošku tuší jaký vztah mají v těchto končinách např. k ženám, ten musí jen koukat jak pokrokové a intelektuálně osvícené jsou postavy tohodle bijáku... Ono to asi nemá moc cenu dál rozpitvávat.. Téma je samozřejmě silné, ale na rozloze 140.minut se filmaři drželi až trestuhodně při zemi a film tak nemůže působit ani z poloviny tak jak by měl.. ()
No, už je to tak půl roku, co sem tohle viděl, ale tak vím, že už to nikdy asi neuvidím, tak si na to hodím koment takle zpětně. Rwanda, tak o tý sem už viděl celkem dost filmů a Světe div se, žádnej není veselej a optimistickej. V každým je to stejnej brutální masakr. Asi nejhorší na tom je, že se tam ti černoši mydlej mačetama, žádný velký střílení, prostě vem mačetu a sekej co se dá. Tohle je myslím příběh dvou bratrů, kterej je umístěn do převratu v týhle jinak asi krásný zemi. Asi nejhorší je ta bezmoc vnějších jednotek, který se nemůžou míchat do sporu s místními... ()
Ľudská krutosť nepozná hraníc. Ďalší z filmov o genocíde v Rwande a zase ma tie zverstvá dostali do kolien. Vynikajúci Idris Elba. Najväčšmi ma zarážali reakcie medzinárodného spoločenstva, obzvlášť Američania. ... "What interests do we have in Rwanda?" ... Are American people in Rwanda taken care of?" .... "Who are the good guys (Hutu or Tutsi)?" .... You know what America? Fuck off and get your filthy greedy interest-oriented fingers out of the world's business... 80-85% ()
Oproti Hotelu Rwanda více odtažité. FIlm vám chce všechno vysvětlit a doufá, že kekonci filmu se vžijete do hlavní postavy a budete vše chápat z jeho pohledu, ale pravdou je že film je silně subjektivně viděn pouze očima hlavní postavy a nedává vám jinou šanci. Snaha o jednu hezkou kličku a trochu emocí vyvolaných ženou na konci snímku, která se rozhodne jako tajný svědek promluvit o zvěrstvech vás nechá až moc chladným. Více působnosti a emotivnosti by ze snímku udělalo opravdu výborný film. ()
Sometimes In April se nese ve stejném duchu jako všechny filmy o Rwandě. Hutuové vraždí Tutsie, vojska OSN jsou naprosto neschopná, Američané nedělají nic (krásně to vystihnul hutujský generál při rozhovoru s americkou diplomatkou, která se mu snaží vyhrožovat: "Není tu ani ropa, ani diamanty, tak co by jste tu dělali?") a tím vším se táhne nějaký osobní příběh, v tomto případě se jedná o hutujského důstojníka, který ma tutsijskou manželku. Snad jen to je oproti ostatním rwandským filmům popisnější, což mi vyhovovalo. Ale i když je film lehce čitelný a nepřináší do tématiky nic nového, tak stejně šokuje a zadírá se pod kůži. Ne tak intenzivně jako Hotel Rwanda či Shake Hand With The Devil, ale sílu určitě má. 85% ()
Galerie (8)
Photo © HBO Films
![Někdy v dubnu - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/851/162851330_5d489c.jpg)
Zajímavosti (3)
- Kolem 58. minuty se Augustin (Idris Elba) domlouvá s Xavierem (Fraser James), zda zůstanou v domě nebo kam se skryjí před postupujícím násilím. Je vidět, jak se Xavier holí a na tváři má dost holící pěny. V dalším záběru je ale zcela čistý a oholený. (Jimmy15)
- Rwandská genocída je popri nacistickom holokauste, arménskej genocíde a genocíde Červených Kmérov v juhovýchodnej Ázii zaraďovaná k najväčším genocídam 20. storočia. (MikaelSVK)
- Okrem autentických miest v Rwande, predovšetkým v jej hlavnom meste Kigali, pracovali filmári aj v Paríži a Washingtone. (MikaelSVK)
Reklama