Režie:
Takaši MiikeScénář:
Masa NakamuraHrají:
Ken'iči Endó, Masanobu Andó, Rendži Išibaši, Šunsuke Kubozuka, Rjúhei Macuda, Rjó Išibaši, Kijohiko Šibukawa, Soji AraiObsahy(1)
Plachý Jun a bojovný Shiro se dostali do vězení ve stejný den a oba byli odsouzeni za vraždu. Jun je od začátku přitahován k agresivnímu Shirovi a postupně se oba přes svou rozdílnost sbližují. Hned na začátku však vidíme Juna sklánějícího se nad Shirovým mrtvým tělem a mumlajícím o tom, že ho zabil. Dva detektivové přicházejí vraždu řešit... Nelineárně vyprávěný příběh se odehrává v neznámé budoucnosti, za vězení slouží jen velmi sporé kulisy. (Natascha)
(více)Recenze (10)
První film kde jsem se rozhodoval mezi pěti a třemi hvězdami. Ano, je to tak. Do poslední scény jsem si nebyl jist, zda-li je to tak neuvěřitelně chytré nebo jde jen o šikovně zamaskované banality. Roztříštěnému příběhu vévodí výborné výkony Matsudy i Anda, kteří vytvořili dvojici, jejichž chemii by jim záviděli i Brad s Angelinou. Nakonec mě tahle špinavá, mokrá a filtrově vypiplaná detektivní mozaika plná uvěřitelných emocí, šílených zážitků i metaforických obrazů (pyramida s vedle stojící raketou je úchvatná) naprosto pohltila. A zbylo po mě pět hvězd... ()
Lyrično. Fantaskno. Detektivní příběh. To vše se proplétá a velmi pěkně to svazuje hudební doprovod. Myslím, že to zajímavým způsobem odráží japonské myšlení, nebo spíše to jací jsou, v co věří. Jun, Shiro i kouřící detektiv byli výborně zahraní. Sbližování, pomalé rozplétání minulosti, kterou je v určitém aspektu stejně velmi těžké pochopit, zanechalo velmi zajímavý filmový zážitek. Nečekejte zběsilé tempo, nečekejte krvavé souboje, nečekejte "plynulý" příběh. Tenhle film je o obrazu, je o tom, co nelze vyjádřit perpnými dialogy. Dívej se a poslouchej, hlavně nic neočekávej. ()
Takashi Miike me tentokrat prekvapil, a ne, ze by ve filmu nasili a lidske divnosti zrovna chybeli, ale celkove vyzneni je proste az soucitne. Zanrove je film take velmi zajimavy. V podstate rozhodne nejde o zadne vezenske drama, ale spise mi to pripomina tajemny detektivni pribeh s az fantastickymi prvky i kdyz ty maji na samotny dej nijaky vliv. Nektere sekvence snad pripomenou diky sve mysterioznosti Davida Lynche. Skvele herecke obsazeni. ()
Mírně absurdní scénář se ke konci zvrtne v detektivku s epickým rozuzlením. Tak trochu Miike mimo žánr, ale jeho rukopis je tu silně znát, už podle choreografie občasných vězeňských rvaček. Asi nejvýstižnější: nelineárně vyprávěný příběh z neznámé budoucnosti uprostřed vezení s vězeňskými rysy, jak je (to jediné) známe... ()
Velmi působivý film, který na jedné straně spojuje relativní jednoduchost ve vizualitě (strohé interiéry připomenou Dogville, ale pozor! v této jednoduchosti se skrývá syrová krása), na druhé straně komplikovanější způsobu vyprávění, kdy se často vracíme k těm samým událostem, které však pokaždé dostávají trochu jiný význam. Příběh ale rozhodně není nijak komplikovaný, přesto přináší spoustu zajímavých myšlenek - o lidské povaze, snaze hledat vzory, hledání sebe sama, o rozporu mezi vnějším chováním a vnitřním světem člověka. Poezie zabalená v drsném hávu... ()
Alegorickosť, podobenstvá, retrospektívy a alternatívne dejové línie podmienené rozhovormi a dedukciami, vizuálna hravosť a režijná nápaditosť, rozprávač rozprávajúci k divákovi cez otázky a zároveň skladajúci roztrieštený príbeh. Miike vo vizuálnej a režijnej dravosti. Ale príbehovo je to zaspaté. Príbeh lásky a nenávisti medzi skupinkou trestancov je nezaujímavý, chladný a podliehajúci vizuálnosti. Nemá presah a snaha o veľké myšlienky tu nepadá na úrodnú pôdu. Je to hra na niečo viac, než to v skutočnosti je. Film z obrovským potenciálom, ale pre mňa bez duše. ()
Takashi Miike je pro mě jeden z nejzajímavějších režisérů, protože nemá naprosto vyhraněný styl a každý film dovede natočit tak, aby to bylo co nejvíce přizpůsobeno vyznění příběhu nebo myšlenky. Tohle je přesně i případ filmu "46-okunen no koi". Vězeňské prostředí, minimalismus, dlouhé záběry, umělecké výstupy, hýření barev anebo naopak jejich potlačení. Z tohohle prostě musíte mít nějaký zážitek, i kdyby se vám to nemělo líbit. ()
Ryūhei je krásný - to mnohé filmy, ve kterých hraje, zachraňuje. ()
Asi nejvíc "umělecky působící" Miikeho film,co jsem viděl. Nápad a ztvárnění jsou po technické stránce skvělé, ale jako film se mi to tedy moc nelíbilo....Ale za naprostou originalitu dávám **** a 75% i tak. ()
heaven or space? ()
Reklama