Režie:
Dagmar KnöpfelScénář:
Dagmar KnöpfelKamera:
Jan MalířHudba:
Aleš BřezinaHrají:
Corinna Harfouch, Bolek Polívka, Petr Forman, Ondřej Vetchý, Anna Polívková, Táňa Fischerová, Libuše Geprtová, Adrian Jastraban, Robert Gwisdek (více)Obsahy(1)
Intimní snímek natočený podle posledních drásavých dopisů, které Božena Němcová adresovala z Litomyšle svým přátelům a dětem. Uchýlila se tam po rozchodu s manželem, aby konečně byla samostatná a mohla psát. Zároveň však věděla, že její nemoc postupuje a na všechno je už pozdě. Film není oslavným životopisem spisovatelky ani příběhem českého národního obrození, představuje nový, moderní pohled na Němcovou jako na světovou osobnost formátu Virginie Woolfové či Fridy Kahlo. Je to portrét ženy, která za právo být sama sebou bojovala proti společenským konvencím, lidské malosti a někdy i sama proti sobě. Vynikající výkon Corinne Harfouchové doplňuje plejáda českých herců. Nejzajímavější česko-německý kulturní počin posledních let. (Febiofest)
(více)Recenze (35)
Deprese, bolest, osamění a strádání... Takové pocity vyvolává tento komorní snímek, natočený na základě posledních tří dopisů Boženy Němcové. Zvlášť bolest je prostoupena celým příběhem v takové intenzitě, že jsem při sledování kula plány na dlouho odkládanou návštěvu gynekologa v co nejbližší budoucnosti :-). ()
Nejdřív bych si chtěl postesknout - považuju za ostudu nás Čechů, že tento film vznikl v německé produkci. Přestože většina herců i štábu pocházela z Česka, nenašel se tu zřejmě nikdo, kdo by podpořil film o jedné z významných postav české literatury (přestože považuju její význam za výrazně přeceněný). A možná aby se národ necítil moc dotčený, tak se tento snímek pro jistotu nedočkal ani nějaké větší publicity a po republice koluje jen jedna kopie... O Boženě Němcové již sice v minulosti točil Otakar Vávra (Horoucí srdce, Veronika), ale tento snímek přináší další a poměrně zajímavý pohled na její těžký život. Režisérka zvolila netradiční přístup, který může být zpočátku matoucí a ne příliš divácky přívětivý, ale posléze se na něm dá najít jisté kouzlo. Corinna Harfouch v roli Němcové byla jistě výborná, ale v některých momentech se mi zdálo, že její postava je napsaná hrozně afektovaně. Při tomto stylu je stopáž 109min příliš dlouhá a časté opakování scén už je v závěru zbytečně natahované. Film má svoji sílu, ale občas měl tendenci nudit a navíc byl život Němcové popsán kapku zkratkovitě. P.S.: Znovu si povzdechnu - styděl jsem se, když jsem slyšel úryvky z Babičky v němčině... 3 a 1/2 * ()
Jsem na rozpacích, jestli dát tři, nebo čtyři. Místy se mi film líbil a byl strhující, místy mi přišel zmatený. Některý momenty jsou ve filmu víckrát (do teď jsem nepochopil proč) a celý to působí velmi zvláštně. Na druhou stranu tu je úžasná Malířova kamera, výborná atmosféra, strhující herecký výkon hlavní představitelky a hodně českých herců (zejména Polívka dokazuje, že umí zahrát i charakterní roli; ani ostatní naši herci špatný nejsou, jen prostě maj málo prostoru a nemaj moc co hrát). Velmi zvláštně pojatý životopis, možná, že moje hodnocení ovlivnilo i to, že Němcovou fakt moc nemusim. Ať je to, jak chce, hanba našim tvůrcům, že o ní nikdo nenatočil film a muselo to zůstat na našich sousedech z Německa, Hlavně, že tady vznikaj "úžasný" perly typu Kameňák, Rafťáci, Panicové a další. Je dobře, že tenhle film vzniknul, i když určitě není pro každýho, vyžaduje pozornost a trochu i znalost života Němcové. Mezi třema a čtyřma, dal bych tři a půl, to tu neni, dám tři. ()
Film o posledních dnech české národní spisovatelky Boženy Němcové. Jediné, co se mi tam nezdálo byla absolutní ignorance manžela B.N. Josefa Němce. Byl sice "suchopar ", který se svou povahou k Němcové nehodil, byl též o mnoho let starší, ale nikde jsem se nedočetla, že by byl takový vulgární opilec, jak jej ukazuje film v podání Boleslava POLÍVKY. No, kdoví jak to všechno bylo. Jako životopisný film posledních let života Němcové mi to připomínalo film "Frída". Zkrátka : ženy v umění to mají vždycky těžké. ()
Božena Němcová, česká spisovatelka. Je smutné, že nás zrovna Němci učí znát naší národní historii. Na druhou stranu je to možná dobře, protože si dokázali udržet střízlivý odstup. Nekoná se heroizování, feminizování, nekoná se hra na "skryté poselství" ani se nesnaží být populárně nauční. Vyprávění se redukovalo na výseky z intimního života naší paní Boženy, která je líčena zcela civilně, bez patosu, jako ženská, co si toho v životě vyžrala až běda. Veliká pochvala za vizuál! Něco tak střízlivého a zároveň velmi působivého jsem opravdu nečekal. Jednoduché plochy, jednoduchá barevnost, v nichž o to víc vyniknou smítka prachu poletující ve světle nebo kůrky chleba na stole. A to vše prosím úplně bez kýče! Jediný nádech romantiky se objeví v krátké vizualizaci "z Babičky", ale tam se to rozumí samo sebou. Nakonec tedy: veliká pochvala. Němci se snažili a povedlo se. Bez patosu a zároveň velmi osobní a přitažlivé. V dezolátním stavu naší současné takykinematografie, si nedokážu představit, jaká neskutečná kejčařina by z tohoto filmu vznikla, kdyby ho natáčeli Češi. Někde kolem 85% a gottseidank za Malíře a Dagmar Knöpfel! ()
Galerie (12)
Zajímavosti (3)
- Jedná se o poslední film herečky Libuše Geprtové, která podlehla v témže roce rakovině. (M.B)
- Natáčelo se také na ve skanzenu Veselý Kopec. (M.B)
Reklama