Sherlock Holmes a případ hedvábné punčochy
(TV film)-
Sherlock Holmes and the Case of the Silk Stocking (více)
Režie:
Simon Cellan JonesScénář:
Allan CubittKamera:
David KatznelsonHudba:
Adrian JohnstonHrají:
Rupert Everett, Ian Hart, John Cunningham, Michael Fassbender, Helen McCrory, Tamsin Egerton, Rachel Hurd-Wood, Neil Dudgeon, Guy Henry, Perdita Weeks (více)Obsahy(1)
Opäť je tu famózny detektív Sherlock Holmes (Rupert Everett) a jeho verný priateľ a pomocník doktor Watson (Ian Hart), aby spoločne opätovne zaviedli pokoj do aristokratických kruhov. Tým nedávajú spávať množiace sa prípady vrážd, ktoré poukazujú na vyčínanie sériového vraha. A ten si vyberá obete z radov šľachty. Sherlock Holmes je však legenda a nad tou sa vyhrávať nedá... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (33)
Za mlhou hustou tak, že se v ní dají krájet nožem prostitutky a škrtit silonkami ženské z vyšší společnosti, leží kanape a na něm zfetovaný Sherlock Holmes. Jeho představitel sice nepostrádá charisma, bohužel se po celý film tváří, jak by měl v zadku zaražený vystřelovací deštník... rozevřený. Scénář příliš nereflektuje na dílo A.C. Doylea ani na historická fakta a jestli se těšíte na zdlouhavé tápání, kdo je vlastně vrah, tak doporučuji sledovat se zavřenýma očima a se špunty v uších. Michaeli, ty chlape s ksichtem nacisty, nadabovaný lehce psychopatickým tónem, ty v tom hraješ taky? Tak jak tě odhalí a proč to vlastně děláš? Střídavě jsem sledovala film a z hecu četla "Janu Eyrovou", aniž bych se byla schopná rozhodnout, co si zaslouží méně mojí pozornosti. Film je přinejmenším relativně krátký, zatímco romantickým pidlofilozofováním Charlotte Brontëové se budu ztěžka prodírat nejméně několik dní... Měla jsem to obrátit, Sherlocka Holmese číst a panenským vzdycháním, viktoriánskými lokýnkami a volánky znovu profičet ve filmové verzi, Fassbendera bych očumovala tak jako tak. 50% ()
Toto je anglický film? Kým som nespoznala Iana Harta, mala som ho za americký a potom mi z neho bolo ešte viac smutno. Toto nemá s poctivým Sherlockom Holmesom nič spoločné. Nehovoriac o tom, že predloha pochádza od nejakého televízneho scenáristu. Celý film vyzerá skôr ako návod na pochopenie "čo je ten Sherlock zač" pre amerických divákov (ako keď sa pokúsili o amerického Červeného trpaslíka). Rupert Everett sa za Sherlocka absolútne nehodí, aj keď sa ho snažil zahrať dôstojne, no podlhovastá tvár nestačí, aby sa vtelil do Holmesa a nepôsobil smiešne. Ale najhoršie sú scény ako vystrihnuté z hollywoodskych krimináliek - scény, kde "Rupert" Holmes orlím zrakom blýska po izbách obetí a hľadá stopy, vševedúcim hlasom poučuje Lestrada a všetci sa idú pretrhnúť aby ho poslúchli, alebo keď sa inšpektor Lestrade nervózne prechádza medzi podriadenými počas porady... a čo robí preboha u Sherlocka nástenka s fotkami obetí??? Obávam sa, že scenárista i režisér sa príliš často dívali na Mlčanie jahniat a nikdy nečítali Conana Doyla. ()
Nevím, zda se dá u filmu uplatnit úsloví o rybě páchnoucí od hlavy a říct, že film páchne od hlavního představitele, ale prostým faktem je, že sice mám ráda Ruperta Everetta i Sherlocka Holmese, ale jejich vzájemná kombinace na mě zapůsobila jako opulentní večeře na podrážděný žlučník. Everett se na Holmese nehodí ani zjevem, ani chováním předepsaným scénářem, jehož autor patrně jméno Arthur Conan Doyle v životě neslyšel, protože to je jediné vysvětlení, proč je za Sherlocka Holmese vydáván utajený potomek Foxe Muldera a Clarice Starlingové, jenž se z nějakého záhadného důvodu (zřejmě za tím bude mimozemské spiknutí) prochází po Londýně 19. století. Liška podšitá navíc předstírá nepřátelství k Watsonově snoubence, kterou přitom musel přitáhnout z budoucnosti s sebou, protože žena-psychiatrička, konverzující u večeře o sexuálních deviacích, působí ve viktoriánské Anglii asi tak přirozeně jako podvazky na australopithekovi. Zatímco tedy Holmes využívá psychologického profilování pachatele a daktyloskopii a usvědčuje tím FBI z plagiátorství a historiky kriminalistiky z trestuhodné nedbalosti (když se tito odvažují tvrdit, že první daktyloskopická laboratoř v Británii byla založena roku 1903), sleduje oběti a vrahy v opiových vizích (ano, ten Holmes, který si něčeho šlehnul, když nebyl žádný případ na obzoru a potřeboval si zaměstnat mozek) a rozjímá nad svou samotou a misogynstvím, přičemž se od ženy (!) nechá oslovovat křestním jménem, snaží se nás příběh nalákat odkrýváním stop záludného vraha počestných dcer z urozených rodin (kéž by byly aspoň trochu nepočestné, třeba by se pak tempo rozjelo) a nabídne nám pointu, která zasadí páteru Knoxovi hned dvě rány do vazu. Kupodivu se tentokrát autor předlohy v hrobě obracet dost možná nebude, Doyle totiž časem začal Sherlocka srdečně nenávidět, ale i on by snad uznal jednoduchý fakt, že pouliční holka zůstane pouliční holkou, i když ji obléknete do hedvábných punčoch a vydáváte za vévodkyni. Elementary, dear Watson. ()
Rupert Everett je opravdu jeden z nejhorsich Holmesu, co jsem kdy videl. Jak se na nej nehodi, tak se to snazi dohnat snahou napodobovat Bretta, takze v konecnem dusledku vypada jako zoufala karikatura. S vizazi upira z Twilligt, vyrazem Mr Spocka a mluvou Mr Mackeyho. A Watson neni o moc lepsi, cele to pusobi jak parodie, ale bez vtipu. Pribeh by mohl vyuzit napad s dvojcaty, snad by se dala odpustit i ta nemistna daktyloskopie, ale stejne tam jsou diry. ()
„Utržena v rozpuku, neměla by padnout v temný hrob..“ Více mlhy než měli Darabont s Carpenterem dohromady, ale nebude se krájet, nýbrž škrtit hedvábnou punčochou. Jonesův Junkie Sherlock Holmes na stopě foot fetišisty s velkým F představuje jakýsi můstek mezi klasickým zpracováním a populární sérií dvojice Gatiss, Moffat, teda alespoň co se týká detektivovy sebestřednosti. No a když se můžou na začátku 20. století kouřit v Londýně cigarety s filtrem, proč by se nemohla porušit i nějaká ta pravidla pátera Knoxe.. Výkon anémického Everetta je přijímán rozporuplně, ale za mě dobrý. Jen jsem čekal, kdy Watsonovi prokousne aortu.. ()
Reklama