Bakaláři - Série 7 (1978) (série)
Obsahy(2)
Žárlivost je strašná věc a odpouštět je lidské... Jožko Trunčík (Z. Řehoř) a jeho žena Blaženka (I. Janžurová) jsou svoji už téměř dvacet let. Ale tohle byly první tři týdny, kdy byli od sebe odloučeni… Po návratu z lázní přijela Blaženka jako vyměněná a navíc jí začaly chodit pohlednice od lázeňského společníka Vlada. Manžel pochopitelně začne žárlit. A jak by ne, svou ženu miluje a nechce o ni přijít. Blaženka ale tvrdí, že s Vladem nic nemá. Jožko je připraven na vše zapomenout, ale když se o společníkovi dozvědí děti, dojde k hádce a žena odchází z domu… (Česká televize)
(více)Recenze (13)
Už nějakou dobu vím, že Bakaláři nejsou jen humorní... Jako tato manželská etuda o tom, že žena potkala šviháka lázeňského, který si s ní neužíval jen kino a candrbál v lázních, ale ještě poté paničce psal pohledy a jejího muže to netěšilo. Hodně realistický, temně natočený manželský spor, jehož závěr vykecal uživatel Tommassi3... ()
Moc často jsem neviděl Zdeňka Řehoře ve velmi vážné roli. A že to bude zrovna v bakalářské povídce, tak to se mi ani nesnilo. Společně s Janžurovou předvedli vážnou rodinnou drámu Jožky a Blaženky, když ona přijede z lázní, kde si vyrazila zkopýtka s lázeňským štramákem a on neví, co s tím. Pak proběhne jakýsi nespecifikovatelný zlom, kdy to vypadá, že vše to byl jen sen, ale ono to sen nebyl. No a pak je třeba zachránit, co se dá. Poměrně smutná, dramatická a hlavně vůbec ne zábavná povídka, která jakoby do bakalářského cyklu vůbec nespadala. ()
Vztahovka, opět ze života...Řehoř jako přísný a drsný žárlivec překvapil.... ()
"Já jsem za ním nejela, já jsem jenom nevěděla, kam bych jinam jela !! Vždyť taky proto jsem si nechala všechny vlaky na Hodonín ujet.." ()
I přes dva skvělé herce musím jít s hodnocením níže. Jde hlavně o fakt, že zde neúřadovali scenáristi, ale příběh je skutečný. Tím spíše nepochopím, že závěrečné vysvětlení, kterým se manželka prezentovala na nádraží, nepředložila podstatně dřív. Nechala tak manžela si myslet, že ho podvedla a vlastně se do té doby vůbec nijak nebránila myšlence, že něco bylo, ale už to skončilo. V kontextu toho pak závěr tedy dává celé povídce punc nelogičnosti. A k tomu ty příšerné studiové kulisy světa za oknem. ()
Reklama