Bakaláři - Série 6 (1977) (série)
Obsahy(1)
To chce nápad! Radek Ryšánek (V. Sloup) pravidelně a rád pije. Každý večer chodí do hospody a jeho žena (D. Veškrnová) je z toho naprosto zoufalá. Přes kamarádku Julinku (J. Gýrová) zařídí „léčbu“ prostřednictvím jeho spolupracovníků (A. Molčík, V. Menšík, J. Beyvl, L. Roubíková). Ti mu v zaměstnání čím dál častěji namlouvají, že na něco zapomněl a chtějí ho tím donutit k zamyšlení a k omezení alkoholu… (Česká televize)
(více)Recenze (7)
"No, je tohleto možný ?! Já se snažím posunout celý děj kupředu, a tohle je ten vděk ?!" ;) Nesmírně formálně zajímavý Dudek a tradičně skvostný Menšík, u něhož není pochyb, proč se stal u téhle bakalářky vypravěčem.. ()
Jak dostat alkoholika do protialkoholické léčebny to není, páč vo tom nikdo ani neuvažuje. Vtipný to taky není, ze života - i o tom pochybuju, páč bych chtěla vidět tu skvadru, co se po nocích vyměňuje se zámkama na dveřích, s manželkama a cedulkama.... Spíš tam vidím trochu pochopení. Které já teda pro Ryšánka nemám. ()
Roztomilý, ale jak ukázala realistická pointa, hodně naivní příběh. Jedna z moralit z doby, kdy skoro ještě děti se rychle braly, měly děti a pak nevěděli (tedy alespoň mladí muži), co se životem. Řešením býval velice často rozvod. Mladý muž utíká od ženy se dvěma dětmi po práci do hospody. Šest, osm, i dvanáct piv denně, tomu říkám výkon. Řešení bohužel akce ženy nepřinesla. Jako varování mohl ovšem příběh sloužit. ()
Zvláštní povídka. Vladimír Menšík nám do příběhu vstupoval chvíli jako vypravěč, chvíli jako leckterá postava, což mě vlastně bavilo, protože to bylo něco, co jsem v Bakalářích ještě neviděl. Metoda vyléčení alkoholika byla sice originální, leč neúspěšná. Ale rozhodně pobavila. O to víc je škoda, že přes úpornou snahu manželky a kolegů si chlápek nedal říct. Někdy si říkám, že je škoda, že nevíme, jak někteří dopadli o řadu let později. Moc by mě to zajímalo. ()
Taková malá protialkoholová léčba kolegou Bobšem. Normálně bych dal 3* za příběh i za tu nakonec stejně neúspěšnou léčbu alkoholika pracujícího v opravně televizorů počátku 70 let. Ale hvězdu musím přidat za to podívání do té opravny a přehlídku tehdejších televizorů ještě lampových a černobílých. To proto, že to bylo pro mne málokdeviděné pokochání neboť jsem já cca o 12 let později v takovém servisu začínal, ale už s modernějšími.... A na opraváře pod parou bacha. Nebo spíš opraváři bacha na alkohol. Dost mi to připomělo můj zážitek, kdy kolega po obědě a pár pivech vyměňoval obrazovku v televizoru a při připojování anody bouchajíc se do čela jako že je xxxx, zjistil, že ji dal o 180st. obráceně... a minimálně má problém v krátkém kabelu vysokého napětí. No takže si montáž sjel střízlivíc pozvolna u toho ještě jednou a správně. Mohlo to dopadnout ale hůř... ()
Reklama