Režie:
Danis TanovićKamera:
Laurent DaillandHudba:
Cyrille AufortHrají:
Emmanuelle Béart, Karin Viard, Marie Gillain, Guillaume Canet, Jacques Gamblin, Jacques Perrin, Carole Bouquet, Predrag 'Miki' Manojlovič, Jean Rochefort (více)Obsahy(1)
Působivé rodinné drama o vztahu tří sester a jejich matky, jež se vzájemně odcizily v důsledku tragické události z dětství, se odehrává v Paříži 80.let. Ženy se znovu setkávají, rozhodnuty vypořádat se společně s minulostí a oním hrozivým tajemstvím, jež s sebou po celý život nesou... (oficiální text distributora)
Videa (1)
Recenze (24)
Nesmírně hlubinný film o nevyzpytatelnosti příčin a následků v lidském životě. Vynalézavě vedené a do jednoho výsledného copu nakonec spletené příběhy tří sester, jejichž osudy vyvěrají z jednoho společného tragického kadlubu, ale dále se ubírají zcela nepodobnými cestami, z nichž každá vede úplně jinou, ponurou, do hloubky promyšlenou krajinou. ()
Neumím napsat nic duchaplnějšího než - Překrásný film. Měl tolik vrstev a odnoží a já se po jeho skončení bála, že když si ho hned nedám znovu, tak tu jemnou pavučinku obrázků, myšlenek a emocí poztrácím. To ale není ke škodě filmu, je to naopak jeho přednost - být na něj znovu zvědav a opět v něm objevovat. A pak se podívám, kdo že to má kromě jisté režisérské ruky a neskutečně podmanivých ženských výkonů na svědomí?... scénář: Krzysztov Kieslowski. Proč se tomu nedivím?! ()
… „Dávám přednost osudu jako vysvětlení nevysvětlitelného. Vidím v tom něco vyššího. Osud v sobě nese jakýsi smysl, ve srovnání se shodou okolností, která je pouze něčím mechanickým. Mohl bych přijmout smrt, pokud by byla součástí vyššího celku, který má nějaký smysl, pokud by byl součástí velké knihy života. To by byla smrt, kterou přinesl osud“. Tři sestry, kterým osud nebo náhoda zpřetrhaly vzájemné vazby a změnily život na peklo …. Danis Tanovič sice není ani Tykwer, kterému (podle mě) scénář „Heaven“, z trilogie : Nebe; Očistec; Peklo, sednul téměř dokonale a samozřejmě ani Kieslowski, kterému smrt zabránila tenhle projekt uskutečnit. Přesto jsem moc ráda, že film vzniknul. Emmanuelle Béart se dozajista jednou stane legendou a zřejmě nejen francouzského filmu a já jsem konečně zhlédla film, který jsem prachsprostě záviděla každému, kdo ho už viděl. :- ). Tak teď už jen doufám, že se dočkám i Očistce ( tedy toho filmového). A ta závěrečná větička napsaná na papírku …. ta opravdu zamrazí i v pekle…... ()
Nejen Krzysztof Kieslowski byl pro mě zárukou kvality a tušeně netušeného... mám ráda ty pomalu se vlekoucí příběhy, ve kterých střípky se skládají nekompromisně do obrazce, ze kterého místy až mrazí... ty jasně dané nahodilosti, ze kterých se člověk nevyvlíkne, i kdyby nakrásně chtěl... obrazec plný myšlenek a emocí, které jdou do hloubky tak, až se chvílemi nedá nadechnout... a musím se přidat k Faye - z té poslední věty napsané na lístku jde až mráz.. jenom ticho, pohledy do sebe samých a nemotornou rukou napsaný vzkaz... Herecké výkony všech ženských protagonistek jedinečné. ()
Tento film jsem si koupila na základě zdejších obdivných komentářů, které vzbudily můj zájem. Není to sice moje krevní skupina, ale nelituji. Ten film mě uchvátil i když jsem měla na začátku problém se zorientovat v ději, protože něco takového se ve filmovém světě vidí málokdy. Příběh se z jednotlivých střípků zvolna skládal v mozaiku a stále více mne vtahoval do děje. Zvláštní neobvyklá forma vyprávění, excelentní herecké výkony a působivá hudba vytvářejí neopakovatelnou atmosféru tomuto ponurému dramatu. Ještě dlouhou dobu po skončení filmu jsem ho nemohla dostat z hlavy. ()
Reklama