Obsahy(1)
Yu-jeong a Yun-soo jsou mladí lidé, jejichž minulost vyplňuje jedna tragédie za druhou. Yu-jeong se díky tomu stala arogantní a bezcitnou, což obrací nejen proti svému okolí, ale hlavně proti své matce. Vrcholem jejího zármutku je však nechuť ke svému životu, který se již několikrát pokusila neúspěšně vzít. Oproti ní se Yun-soo protloukl velice smutným dětstvím, našel si dívku a snažil se žít šťastně. Jenže nevydařená loupež a nehoda při ní ho dostane za mříže, kde vyčkává na vykonání rozsudku smrti. Tyhle dvě nešťastné duše k sobě svede příbuzná Yu-jeong, která coby jeptiška pomáhá ulehčovat trestancům pobyt ve vězení, než nadejde jejich čas. Od tohoto prvního seznámení musí oba ujít velký kus cesty, aby opět našli sílu a chuť do života a společně si přiznali, že smrt není to jediné co jim pomůže ve spasení… (t_gon)
(více)Recenze (63)
Scénář: Min-seok Jang, Eun-yeong Park .. Ani nevíte, jak moc jsem chtěl po celou dobu dát jen tři hvězdy.. Řádně trhlá holka chodí do věznice za trestancem odsouzeným k smrti a společně rozkrývají tíživé stíny minulosti .. o jak otřepané a s jasným cílem resp. pointou děje. Postavy jsou duševně dost na hraně, proto jsem měl problém se s nimi nějak ztotožnit a vcítit se do jejich problémů. Ježe konec je dosti silný a celkový dojem chtě nechtě velmi zvedal i v mých očích, takže s tím hodnocením tak nějak váhám. Takže pokud máte rádi citové vydírání, určitě vás snímek (nejen) na konci rozcupuje, protože spojení obrazu a především hudby je výrazné. ()
Dva životní ztroskotanci se potkají na na velmi smutném místě (mimochodem korejské vězení vypadá jako skromnější hotelový pokoj). On čeká na smrt a ona se o smrt stále pokouší a to sblíží dva lidi, kteří se na samém začátku viděli téměř s odporem. Pomalu plynoucí, zajímavý příběh, který mě přes velmi silné téma nepřesvědčil o plném hodnocení, ale i tak je velmi dobrý. ()
Kórejské melodrámy to je zvyčajne slzavé údolie, ale tentokrát to dávkovanie bolo prijateľné, správne rozvrstvené aj načasované, keďže ide o šikmookú variáciu na Zelenú míľu, ale v base nesedí nevinný vypľúvač múch John Coffey, ale normálny sériový vrah so strihom ofiny podľa hrnca. Film aj o tom, ako si človek začne vážiť život až po tom, čo sleduje, ako ho ten druhý stráca. Kombinácia samovrahyňa - smrteľne chorý by v tomto zmysle zarezala ešte viac, ale aj samovrahyňa s vrahom je dvojka celkom dojímavá, pričom najviac dojme poznanie, že v tej vyspelej Kórey ešte vedia, ako správne používať lano. ()
Příběh dvou zmučených duší, - bohaté dívky a odsouzence na smrt, kteří se potkávají ve světě, kde vězení je rajskou zahradou, kde dozorci pláčou, kde se odpouští smrt vlastního dítěte, kde vykvete láska, která je krutě přerušena... Tahle korejská tragická romance obžalovávající trest smrti se mi nelíbila ani jako odpůrci tohoto trestu, prvoplánový útok na divákovi city v podobě vyvolávané lítosti nad nešťastnou láskou odsouzence a dívky, která jej navštěvuje a proti tomu nestojí nic, žádná kontroverze v podobě životných obětí jeho hrůzného činu - divák si prostě nemůže vybrat mezi vrahem a jeho obětí, zůstává mu jen ten politováníhodný vrah, jehož čin přece bledne ve srovnání s hloubkou jeho a jejích citů a kór když si to ona vůbec, ale vůbec nezaslouží...mám chuť dát za tohle odpad a nakonec jej i dám i přes to, že si uvědomuju, že to takhle vyznívá možná jen mně a celý je to o něčem jiným, o neodvratnosti našich osudů, odpuštění a smíření se s ním... ()
Herci jsou opravdu sympatičtí a hlavní Korejka navíc velice půvabná. Bohužel mi to ale přišlo dosti rozvláčné. Korejské vězení se zdálo jako celkem pohodový kemp obydlený samými dobráky a rozvíjení vztahu dvou ústředních postav mě zcela nevtáhlo. Nejlepší byly rozhodně scény ze smutného dětství hlavního hrdiny. Ty mě dojaly nejvíce. A překvapil mě ten silný křesťanský motiv. V Korejském filmu to působí trochu divně. ()
Reklama