Režie:
Lev A. KulidžanovKamera:
Jaromír HolpuchHrají:
Dagmar Hyková-Táborská, Helena Knappová, Tomáš Sedláček, Peter Kollárik, Vlastimil Brodský, Stella Zázvorková, Karel Effa, Stanislav Fišer (více)Obsahy(1)
Vítězka pionýrské televizní soutěže převezme důležitý úkol. Má během pobytu v Oděse vypátrat majitele staré rodinné fotografie, která zůstala po sovětském vojákovi - osvoboditeli... Příkladný pionýrský příběh v česko - sovětské produkci. (oficiální text distributora)
Recenze (11)
7:13 – globus; 7:23 – obrovská nelevitující zeměkoule – pevně přišroubovaná – nehýbe se, neotáčí se, nenaklání se, ani nikam neletí; 13:29 – obrovská zeměkoule přes celou obrazovku 9:44 – 10:09 – velice dlouhý merkel sign nějakého TV podvodníka; A máme tu soutěž o třítýdenní zájezd do Sovětského Svazu. Otázky se překvapivě zaměřují na praktické téma vesmír. TV podvodník perlí: „Sovětský svaz vypustil umělé družice země.“ Podvodník poté vypustí další pšouk: podle pípání mají děti poznat, o jakou pípací družici jde. 26:03 – merkel sign s dalekohledem; 26:26 – Brodský – skrytá ruka; Pak se již naštěstí obejdeme bez falešných symbolů. Děti hledají tankistu. Škoda, že tomu není občas rozumět. Ale i tak pěkné. Atraktivní prostředí přístavu, velké lodi. Občas jednání dětí těžko pochopitelné. Parádní ruský cirkus. Moc hezká učitelka. ()
Původně jsem nezamýšlel psát komentář k tomuto filmu, ale reakce některých komentátorů níže mne k tomu přivedla. Film je vcelku zdařilým obrazem doby, v níž vznikl. Byla to doba, kdy děti mohli žít v klidu a šťastně trávit své dětství, na rozdíl od doby nynější, která přináší tolik stresů, neklidu, lhostejnosti a sobeckosti. Já tu dobu nezažil, ale vyprávěla mi o ní moje maminka. Film mne zaujal již od počátku a velice jsem fandil Vaškovi, aby vyhrál želaný zájezd do SSSR, a nechápal jsem proč nepřijal nabídku vítězky a nejel místo ní... Děj byl napínavý a udržel pozornost až do konce. Pravdou je, že Čechoslováky měli v Sovětském svazu rádi a náš národ byl ve většině vděčný za svobodu, kterou nám Rudá armáda přinesla, to jsou vcelku známá fakta, která film odrazil. Je tu vyzdviženo i přátelství a družba dětí našich i sovětských, což je dalším kladem filmu. Dávám 4 hvězdičky, film si je zaslouží. ()
Se sovětským svazem na věčné časy. Soudobé politické klima vyvolalo nutkavou potřebu k ještě užší spolupráci mezi národy východního bloku a proto v relativně krátkém období vznikly dva barevné filmy o dětech s dětmi. V Přátelích na moři je klukovské dobrodružství z předchozího snímku nahrazeno detektivním pátráním po staré fotografii z konce války, která se stává nechtěným katalyzátorem veškerých alotrií velkých i malých. V hereckém uskupení by neměla zůstat přehlédnuta osobnost dr. Jana Pixy, vystupujícího v jedné z úvodních scén v roli konferenciéra pionýrské soutěže; na vlně situační grotesky se potom pohybuje obsazení členů české delegace populárními hereckými tvářemi (Brodský, Zázvorková, Hanus, Fišer, Effa a další). Jazyková bariéra je dnes bohužel silnější, než příběh sám. ()
Oproti poněkud jednoduššímu a rozjuchanějšímu o rok staršímu bratříčkovi V šest ráno na letišti má tento film přece jen něco víc do sebe. Především je o poznání dramatičtější a dost se tu sází na citovou strunu. Stejným problémem je ovšem jazyková bariéra od poloviny filmu až do konce, zvlášť pro ty z nás, kteří jsme neměli to štěstí, aby nás ve škole učili rusky (i když dost z dialogů se dá docela obstojně porozumět nebo odvodit). Mimo ne příliš optimistického, leč dojemného konce mě zaujal zpěv malého Jirky, zvlášť Večery pod Moskvou. Nikde se mi totiž nepodařilo vypátrat verzi s textem, který zpíval ve filmu. Trochu nadhodnotím, slabé 3 * a 50%. ()
"No a sudá vas kto zval?!" Blondiakovi Pepíčkovi cestovanie do krajiny zasľúbenej zachutilo a tak si po roku dal repete, tentokrát o niečo uvedomelejšie, legálnejšie a kolektívnejšie. Spolu s ďalšími dvomi pioniermi vyhral oblastné kolo vedomostnej geografickej súťaže a výlet do Odesy. Samozrejme naša uvedomelá mládež nejde len okukovať pamätihodnosti a nakupovať suveníry, ich vznešeným cieľom je odovzdať zabudnutú fotografiu tankistovi osloboditeľovi, predtým však musia podniknúť detektívne pátranie a s minimálnymi indíciami ho nájsť. "Vy znájete, naše rebjata znajut óčeň charašo Sovjétskoj sajúz. Oni znájut vsje garadá a dáže ulíce." Našťastie sú sovietski ľudia ochotní a urobia všetko pre zdar akcie, od pionierskych penpalov, cez srdečných náhodných okoloidúcich, chápavého šéfredaktora novín až po generála na dovolenke, ochotného telefonovať do tatranského pionierskeho tábora a čakať pri aparáte, kým šarvanec zbehne z grúňa na poštu alebo štartovať Mig kvôli dievčine, ktorej ušla loď. Multikultúrna pokroková družba je spečatená zborovým protivojnovým spevom pri vatre, okolo ktorej sa nájde aj zopár šikmookých a tmavších tvárí. Nakoniec všetko vyvrcholí dojemným koncom, prenášaným rádiovými vlnami. Oproti o rok staršiemu "V 6 ráno na letišti" pribudlo ruštiny, znalosť ktorej sa u pionierov, ktorým bol film určený, pokladala za samozrejmosť a titulky opäť absentujú. Inak sa jedná o rovnako angažovanú chcenú aj nechcenú dobovú zábavu za tri signály druhej umelej družice. "Jiščo raz uvižu, uši aderú!" ()
Zajímavosti (2)
- Stanislav Fišer byl v době natáčení filmu členem Werichova Divadla satiry, ale neměli pro něj role, a tak odjel točit na dálný východ. Jenže v divadle onemocněl herec, a tak produkce divadla stáhla Fišera z filmu, aby zaskočil ve hře „Těžká Barbora“. (sator)
- Filmovanie prebiehalo v Prahe, Vysokých Tatrách, Odese a na Kryme. Natáčalo sa tiež v prístavoch Jalta na Ukrajine a v Suchumi v Gruzínsku. (dyfur)
Reklama