Režie:
Marek NajbrtKamera:
Miloslav HolmanHudba:
Midi LidiHrají:
Jana Plodková, Marek Daniel, Richard Stanke, Jiří Ornest, Klára Melíšková, Tomáš Měcháček, Sandra Nováková, Martin Myšička, Simon Schwarz, Josef Polášek (více)Obsahy(1)
Okupace Československa v březnu 1939 obrátí naruby manželství rozhlasového reportéra Emila a jeho ženy Hany, filmové herečky, která stojí na počátku velké kariéry. Hana je nečekaně konfrontována se svým židovským původem a z výšin společenského postavení se propadá do zvláštního druhu samoty. Aby Emil svou ženu ochránil, dává se navzdory svému přesvědčení k dispozici německé propagandě, zatímco Hana hledá řešení v iluzivních převlecích a drobných únicích. Emilova hra s kolaborací a Hanin obklíčený způsob života však zoufalé manžele odcizují. Až ve chvíli atentátu na zastupujícího říšského protektora Heydricha Emil nevědomky překročí hranici a vzápětí se vzepře svému ponížení. Nezabrání sice tragickému konci jejich osudu, dokáže ale najít pro oba okamžik vzájemného sblížení. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (837)
Po dlouhé době opět český film, který mě přesvědčil že točit filmy jsme nezapomněli. Přestože se mi jeví místní hodnocení trošku nadhodnocené, i já přiznávám filmu kvality, které bezpochyby má. Velice zajímavý vizuál a hlavně nosný hudební motiv. Co se týče sympatií k filmu, film ve mě dozrával vcelku podobně jako Prokletý ostrov od Scorseseho. Ne že by mu byl nějak podobný, ale tento druh filmu zkrátka člověk nemůže plně docenit aniž by mu chyběl jakýkolik sebemenší kousíček skládanky. Teprve na konci Protektoru mi plně došlo k čemu se celou dobu nemilosrdně schylovalo. Můj výsledek 70%. ()
Příjemně stylizované semtam nůďo. Jednoduše strukturovaná alter hudba trochu na škodu. Nechytlo mě to za srdce. Těžko ale říct, jestli za to nemůže ohrané téma, ač originálně podáno. Nejednoznačnost a nezaškatulkovatelnost jednotlivých postav a jejich vzájemných vztahů bavila hodně. Systém si to tak krásně se všema vláčí. Někdo vydrží dýl, někdo zuby zatnout nedokáže vůbec.. někomu se to hodí do krámu. Ono to člověka těžko emočně vyždíme, když od rána sleduje volby a nade všechna očekávání jejich výsledek (a upadaný prasečí hlavy) kontruje pocit myši v pasti hrdinů filmu. Hip! ()
No jo no, taky se přidám k těm, kterým se to líbilo a které to příjemně rozptýlilo. Ovšem že bych řvala nadšením, to zase ne. Obrázky ze života postav samy o sobě a způsob, kterým jsou prezentovány a pospojovány, připomínají dva cyklisty jedoucí značně nestejným tempem a s nestejnou dávkou elegance. Který z nich v pomyslné krasojízdě vítězí, asi nemusím dodávat. (tak teda asi slabší 4) ()
Dlouho naříkám, že se zdejší kinematografie vyhýbá kostlivcům ve skříni tuzemských dějin, zatímco naši germánští sousedé se potykávají s jednou dějinnou skvrnou za druhou. Proto jsem opravdu vděčný, že to tady už konečně také někdo zkusil. To, že nakonec zůstalo pouze u toho pokusu... To už je věc jiná. Znatelně tu totiž schází dramatické pnutí. Takové jaké bylo kupříkladu v Uchu. Jít více na dřeň a neklouzat po povrchu. Ovšem i tak vznikl dostatečně kvalitní snímek (scény s bicykly, scény s focením!), který se ctí ustojí i mnohé své nedostatky. PS: Filmový plakát dostane smysl až s úvodní citací, což je sice originální, ale poněkud kontraproduktivní řekl bych. A také by mě zajímalo, zda je podobnost námětu s osudy Čeňka Šlégla náhodná či nikoli. ()
Filmy s tematikou II. světové války vždy patřily ať už v Československu (Obchod na korze, Ostře sledované vlaky) či později v samostatném Česku (Musíme si pomáhat, Želary) k divácky velmi úspěšným. Do českých kin nyní vstupuje Protektor režiséra Marka Najbrta, film s podobným námětem jako výše jmenované, přesto se od nich v mnoha aspektech zásadně odlišuje. [==] Protektor je filmem, jenž rozbíjí zavedené konvence retra a mylně spjaté představy o době tzv. první republiky a Protektorátu hned na několika úrovních. Od děl stejného námětu se liší především dominantním a na retro film netradičním stylem, který v určitých momentech jakoby přebírá funkci nositele děje a posouvá jej kupředu. Jde především o často užitý motiv kola/bicyklu. Ten můžeme sledovat a vnímat ho jak vizuálně (konkrétní obraz kola spolu s novinovými titulky komentující aktuální dění, kolo jako důležitý prvek v ději, cyklisté ve filmu ve filmu), tak i symbolicky (otáčející se kolo jako neustále ubíhající čas či úvodní zmínka Hitlerova výroku o Češích). Co se Protektorovi daří snad ještě lépe, je (z)boření mýtu o pevně ukotveném obrazu prvorepublikové společnosti, jak ji často mívají v mysli utkvělou i pamětníci doby. Mediální diverzita tehdy snad ještě neexistovala, proto zprostředkovaný ucelený standard, který známe i z tzv. filmů pro pamětníky, byl jasně definován (uhlazené obleky a šaty, distingovaná a sofistikovaná mluva apod.). Protektor s formální promyšleností zobrazuje tento protiklad, lidé po odložení hlasatelského mikrofonu či dozpívání filmové skladby mluví hovorovým jazykem, dokonce se chovají a smýšlejí jako normální smrtelníci. [==] Film je vyprávěn retrospektivně; příběh začíná v roce 1942, krátce poté se vrací o čtyři roky zpět, aby se v závěru posunul opět tam, kde začal. Ústřední dvojicí je manželský pár: Hana je herečka, nedlouho po dokončení svého posledního filmu je kvůli židovskému původu nucena stáhnout se do ústraní; Emil pracuje v Československém rozhlasu jako hlasatel, po Mnichovském diktátu se stane nastrčenou loutkou nacistů. Jako otrok režimu prožívá profesní vzestup, ale zároveň po(s)tupný morální pád podobně jako Hendrik Höfgen v Szabóově Mefistovi (1981). Představitel hlavní mužské role (nejednoznačný Emil Vrbata) Marek Daniel se ostře vymezuje od svých předešlých tragikomediálních postav a představuje svoji doposud životní úlohu. První velkou roli získala v Protektorovi fotogenická Jana Plodková, jejíž Hana Vrbatová není nepodobna slavným herečkám první republiky. [==] Protektor ale není jen dalším z řady dramatických filmů na téma druhá světová válka. Ozvláštňujících prvků můžeme nalézt daleko více než jen dva výše zmíněné; formálně netradiční střihová skladba (prostřihy ať už obrazové či zvukové většinou nediegetické předznamenávající scénu následnou), originální zakomponování zvukových efektů a následná reakce kamery, občasné zesílení zvukové stopy (např. při potažení z cigarety), barevné filtry reflektující tón a aktuální „náladu“ filmu (vážný, šedý a pochmurný např. při výsleších gestapa na rozdíl od prosvíceného při Emilově veslování) a nakonec originální hudební soundtrack skupiny MIDI LIDI, jehož elektronické melodie jsou sice na jednu stranu vkusně dobové, na druhou ale téměř revolučně zpracované a zakomponované do vyprávění filmu. [==] Snímek, jehož název je nositelem nejméně dvou významů. Emil je ochráncem (Protektorem) své ženy před nacistickým režimem, nicméně po smrti toho opravdového (říšského) Protektora Reinharda Heydricha, již dále ochráncem manželky nemůže být. Po expresionisticky laděném Ševčíkově Normalu letošní druhý český film světových parametrů. Více zde: http://25fps.cz/2009/na-kole-slapajici-protipol-klasickeho-retrofilmu/ () (méně) (více)
Galerie (26)
Zajímavosti (11)
- 6. 7. 2009 poprvé představili tvůrci filmu Protektor na 44. Mezinárodním filmovém festivalu v Karlových Varech plakát výtvarníka a designéra Aleše Najbrta, a trailer. (Taninaca)
- Atmosféru pohnuté doby navozoval pěchotní srub OP-S 25 v Opavě-Milostovicích. (Brtniik)
- Celkový rozpočet snímku je proti obvyklým domácím projektům zhruba dvojnásobný a činí 61,5 milionu korun. (Taninaca)
Reklama