Režie:
Max KalmanowiczKamera:
Barry AbramsHudba:
Harry ManfrediniHrají:
Martin Shakar, Gil Rogers, Gale Garnett, Shannon Bolin, Tracy Griswold, Joy Glaccum, Peter Maloney, Rita Montone, Edward Terry, Sarah Albright (více)Obsahy(1)
Říká se, že děti jsou naše budoucnost. V tom případě je pekelně temná. Poklidné novoanglické městečko Ravensback se probouzí do noční můry. Autobus plný školáků bez vysvětlení zmizel. Ale to není důvod, proč je šerif Hart tak znepokojený. Hlavní problém je v tom, že se děcka vrátila – plná nenávisti, zášti a vražedných myšlenek. Jejich smrtonosné sevření brzy poznají kamarádi, tatínek i milující maminka. Chcete být radioaktivní obětí od ravensbackých školáků i vy? Máte ideální příležitost... (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (56)
Snad lehká vykrádačka Městečka prokletých pokuď si tvůrci brali nápad pouze s vraždícími dětmi. No jo Troma,to toxické tam muselo být. Film se tváři vážně a docela je i tak natočen,jen děti s černými nehty se ksichtí a vy se musíte bát,pokuď nejste jejich rodičem,aby jste neobíjmali. Film funguje,až od druhé půlky,kdy jako horor žije dobře,stále je to průměr se solidní hudbou Harryho "Pátek 13.ého"Manfridiniho a atmosférou. ()
Režisér vsadil na ne moc rozšířené filmové téma, a to malé děti zombie( v té době). Zatímco dnešní režiséři se moc nepouštějí do scén, kdy jsou děti vraždící mašinou nebo dokonce sami zabíjeny, protože dnešní společnost to dost odsuzuje, tak v 80. a 90. letech to bylo oblíbeným tématem (Children of the Corn, The Omen). Sice tento snímek se nemůže s nimi rovnat, ale i zde byly děti dost přesvědčivé a chvílemi naháněly hrůzu. Jejich milé hlásky a následné vřelé objetí s rodiči bylo stejně působivé, jako když do nich stříleli brokovnicí nebo se sekali ruce. ()
Při koupi dalšího hororového titulu, jenž k nám chrlí firma řiťka video, jsem očekával další tromáckou úchylnost, avšak byl jsem velmi překvapen, že tato excentrická společnost, s tímto filmem nemá co do činění, musím říct, příjemně. K některým filmům jejich svérázný humor sedne, osvěžuje je, některým ale naopak ubližuje, a právě tomuto titulu by nebyl možná dvakrát k užitku. Tvůrci přisli s jednoduchou myšlenkou, jak obzvláštnit zombie horory, které v té době byly velice populární, nebudeme si nic nalhávat, jejich rozpočty nedosahovaly žádných astronomických výšin, tento produkt nevýjimaje, ale není to na škodu, není ani potřeba. Lze si snad představit něco více mirumilovného, než sladoučká děťátka, z toho pramenící jejich zdánlivou neškodnost, kdo by v nich přece viděl vraždící stvůry. Ale všichni dobře víme, že malí smradi, jsou ty největší mrchy pod sluncem, nic než našít to nich brokovnicí si nezaslouží, jenže to na ně neplatí, což je jen dobře, aspoň to není tak jednoduchý fádní vyvražďovačka. Režírováno i zahráno solidně, kamera šikovně zabírá tak, aby záběry nebyly moc pracný, ani drahý, musím však pochválit hudbu, je znát, že se na ní podílel ostřílený hororový harcovník Harry Manfredini, hudební tvůrce takových klasik jako Pátek třináctého. ()
Mírně mě irituje, kolik lidí v souvislosti s tímto snímkem bezmyšlenkovitě skloňuje slovo Troma. Přitom Troma Entertainment se vznikem Toxických dětí nemá absolutně nic společného, pouze tenhle film po desítkách let „vyhrabali“ a vydali na DVD, za což jim v mých očích samozřejmě patří dík, ale srovnávat ho s originální produkcí této svébytné společnosti je naprostý nonsens. V každém případě jsou Toxické děti povedeným béčkem o ratolestech, které po vystavení toxické páře uniklé z jaderné elektrárny dostanou nutkání usmažit své rodiče na popel. Je to sice do jisté míry předvídatelná, ale kupodivu dost temná a depresivní noční můra pro všechny, jimž teror v podobě dětí s vykulenýma očima nebude připadat příliš směšný. Já si čas od času takovou béčkovou vykopávku dám rád, zvlášť když u toho hraje hororová hudba Harryho Manfrediniho. ()
No tak já jsem černonehtíkové děcka neviděl ani před 10 lety a už vůbec ne třeba před patnácti. Viděl jsem je dnes večer (tj 2008) a mám od teď další prima podtácek pod sklínky. Kdyby tam bylo aspoň neco jiného než blbě se tlemící děcka co pořád na někoho šahají ... Díky Řitce, díky Filmagu, díky Tromě. ()
Reklama