Hudba:
Kósuke JamašitaSérie(1) / Epizody(9)
-
Season 1 (2005) - 9 epizod
Obsahy(1)
Makino Tsukushi je obyčejná středoškolačka, která se díky dobrým výsledkům dostala na prestižní školu pro lidi z vyšších vrstev. Všechno je v pořádku do doby, než se na škole objeví nová studentka Sakurako. Sakurako je totiž tak nešikovná, že vyklopí oběd na Domyoujiho Tsukasu, vůdce F4, čtyřčlenné bandy milionářských synků, kteří díky penězům ovládají celou školu. Tsukushi se dívky zastane a tím pro ni začne to pravé peklo. Jenže je to právě Tsukasa, kdo to nakonec zastaví. Domluví si totiž s Tsukushi rande.
Celá škola žije jen vztahem chudé dívky a bohatého synka. Jenže to je proti mysli jeho matce i třem dívkám, které by chtěly získat členy F4 pro sebe. Tsukushi je navíc tajně zamilovaná do Tsukasova nejlepšího přítele Hanazawy Ruiho, který odjíždí do Francie, aby se později vrátil právě kvůli téhle dívce.
(ČSFD)
Recenze (19)
Kolem čtvrtého dílu to začalo být hyperbolicky vtipné bez posledního zbytku zábran :-) Část humoru se točí kolem slovních hříček se čtením znaků, což se ukazuje už parodií na přísloví v názvu. Co do popisu... Spousta anime je točena kresleně proto, že je to prostě levnější, než kvalitně točit hraný film. Jakože např. kulisy Tokia, které jako obvykle rozdupe nějaká ta příšera, jdou líp nakreslit než udělat modýlek tak, aby vypadal věrohodně... Nebo pokud chceme, aby dvanáctiletá děvčátka hrála nymfomanky jako v normálních japonských seriálech, je to taky jednodušší nakreslit, než ukecávat rodiče, že by se to stejně za rok za dva naučila ve školní družině. Vůbec už nehledě na to, že je v Japonsku poměrně málo herců, kteří nejsou tak trochu prkna -- zatímco kresleným postavičkám Stanislavského do hlavy vtlučete. Mou obvyklou drobnou oklikou se dostávám k tomu, že jen málo hraných filmů či seriálů je natočeno rozmáchle "neomezeným" stylem obvyklým v anime. Ani hrané předělávky nebývají ve výrazových prostředcích doslovné (to by je neměli důvod přetáčet), ale jsou zpravidla "zcivilněné". V Hana yori dango je silnou stránkou naopak přehnaný důraz na obvyklé prostředky v anime -- takhle by to zkrátka bylo kreslené. Pomrkávání na kameru není pomrkávání, ale občas úplné vyskočení z role a komentování, co to točíme... Přehnané rekvizity, na hlavu padlé rodiny (bohaté i chudá), dialogy animearchetypální, přeplošené postavy, kamera jako v anime atd... Lahůdka, která neobyčejně potěší. Nejvíc mě bavila asi Okami-san (Kato Takako) a její vypravování o bývalých láskách... ()
Tak mám první sérii za sebou a musím říct, že Hana Yori Dango u mě vyhrálo na plné čáře, protože nepostrádá nic z toho, co mám na japonských seriálech ráda - bezvadnou atmosféru, zábavu, japonský vtip, romanci a postavy, které si prostě zamilujete. Vůbec nezáleží na tom, že jako většina japonských seriálů pro mladé, je to do značné míry přehnané a idealizované. S tím je třeba počítat a osobně v tom nevidím žádný problém. Co se dá taky čekat, když je to natočeno podle původní šódžo mangy - a co se týče šódžo mang (manga pro dívky), tak ty jsou snad vždycky aspoň trochu nereálné. Osobně jsem zatím mangu nečetla ani neviděla žádnou jinou verzi Hana Yori Dango, ale po téhle zkušenosti se nejen ráda podívám na druhou sérii, ale někdy bych se ráda dostala i k manze, anime, nebo snad korejské či taiwanské hrané verzi. Ani se nedivím, že se z toho stal v Asii takový fenomén. Už se na něm sama vezu... ~(5,0★)~ ()
Jedná se o jeden z nejznámějších a nejoblíbenějších japonských seriálů, proto jsem se na to už dlouho chystala, ale měla jsem docela strach, jestli se mi bude vážně tak líbit nebo jestli je ta sláva přehnaná. A teď, když jsem seriál během dvou dnů zhlédla, si myslím, že ta oblíbenost je zasloužená. Děj je trochu nereálný a přehnaný, lidé se chovají jako šílení, ale takové už japonské seriály bývají a takové jsem si je oblíbila, pokud je to ovšem vkusně vyjádřeno. A tady to vkusné určitě je. Dodává to přitažlivost, zvláštnost a vtip příběhu, který řeší vztahy krásné středoškolačky Makino, jež se zapletla s nejvlivnější skupinkou školy, F4, a není si jistá city jejich ani svými. Každý díl přinese nějaký zvrat, ale žádný díl nenudí a po skončení jednoho už jsem si automaticky pouštěla další. K hereckému obsazení výtky nemám, zejména představitelka Makino, Mao Inoue, si ihned získala mé sympatie. Nejvyšší hodnocení nedám, ale myslím, že na seriál budu vzpomínat ráda. ()
Já tento příběh musím milovat! A konečně jsem se dozvěděl, odkud je píseň Planetarium. "Vyrostl" jsem na korejské verzi, velmi se mi líbila i tchajwanská, tato nezaostává. Čas v ní plyne mnohem rychleji, než v BBF - občas je to dobře (několik věcí mi připadlo být logičtěji ztvárněných), občas jsem naopak ocenil, že Korejci do některých dějových linií investovali víc času. Nicméně je zajímavé, že přestože je příběh 3x stejný, vyzní každá verze jinak. Korejská je bombastická s nejtrhlejší herečkou, tchajwanská příjemně civilní s nejkrásnější herečkou, japonská ... nevím, nedovedu to vyjádřit, každopádně s nejpřirozenější herečkou (a tak trochu jinak "poskládaná" - stručnější, zajímalo by mě, jako to vypadá v originální manze). ()
Jo, mně se to líbilo. Moje nejoblíbenější scéna - a fakt je, že jsem na ni čekala od té doby, co jsem viděla, jak Makino ochraňuje snad v každé fázi věku svou kamarádku - je ta, kde dá Domyoujimu pěstí. Jo, to jsem si pěsti připravovala s ní a fandila a když ho položila jednou ranou na lopatky, tak to bylo takové veselé victory! :oD Takže já jsem spokojená. Jen nechápu, proč většina japonských seriálů, které jsem viděla, mají úplně stejný konec. To je prostě k nas****. ;-) Ale tak je to seriál na úplnou pohodu :-) Přeloženo. ()
Reklama