Režie:
Hermína TýrlováKamera:
Antonín HorákHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
František FilipovskýEpizody(4)
-
Příhody Ferdy Mravence (E01)
-
Ferda v cizích službách (E02)
-
Ferda v mraveništi (E03)
-
Příhody brouka Pytlíka (E04)
Obsahy(1)
Všichni znají šikovného Ferdu Mravence, který si ví rady s každou prací a nezištně pomáhá všem zvířátkům z broučí říše. je s ním legrace, ale dokáže také potrestat hloupost a nespravedlnost. na svých cestách se Ferda setkává s Beruškou, s vážkami, pavoukem, nenasytným potápníkem, dostane se do nebezpečí v mraveništi plném zrzavých mravenců, zažije velký broučí ohňostroj, bude zachraňovat mravenčí miminka... A co teprve brouk Pytlík – nejnešikovnější chytrák pod broučím sluncem? Tentokrát se brouk pytlík popere a ocitne se ve vodě, z niž mu pomůže štika, a zmáčeného na břehu jej najdou dvě včelky, které ho vezmou s sebou do včelího úlu. To si však dají. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (24)
Ta plochá až moc barevná animace mi prostě nesedí. Mnohem víc se mi líbil Ferda z roku 1943 (režírované též Hermínou Týrlovou). Obecně preferuju trochu záhadnější animaci, která podněcuje fantazii...Jako to mu je třeba u Pojďte pane, budeme si hrát. Ocenit musím hudbu Zdeňka Lišky a dabing Františka Filipovského. ()
Ferda Mravenec práce všeho druhu. Na mě to vyznívalo až příliš optimisticky. Nenadchla mě ani moc animace. Plusem je však seriálová podoba, kdy má divák možnost vybrat si příhodu, která se mu bude líbit. Kladem je také hudební složka vynikajícího skladatele jakým Zdeněk Liška byl. Od literární předlohy jen mravenčí krok, ale přesto slabší. Mé hodnocení: 50% ()
Ferdu Mravence jsem měl v dětství pro jeho šlechetnost rád, Brouka Pytlíka jsem pro jeho světáckost miloval. Ondřej Sekora mě v čase bezstarostnosti nadchnul svými příběhy i charakteristickými doprovodnými ilustracemi. Hermína Týrlová naservírovala Sekoru v loutkové podobě. Tvárnost pohybu dbá na detail a důvtip. František Filipovský měl v hlase více šibalství než Karel Höger a v rozverné náladě nezaostává za vizuální podobou. Vrcholem příběhů je hudba Zdeňka Lišky, která společně se zvukem Radomíra Koutka určuje náladu a drobné chvilky harmonie se střídají s psychedelickými okamžiky urputného boje o vlastní životní prostor, potřebný k přežití vlastního druhu. Také charaktery postav nejsou v černobílé podobě, méně příjemnější povahové stránky se často objevují až v případě střetů a nesnází. I Beruška zde má své opravdovější rysy a pomstychtivost je nejpanovačnější. Ferda s Pytlíkem nejsou idylickým povídáním pro děti, život je vyobrazen ve skutečnější a syrovější podobě věčného soupeření a neobjektivní spravedlnosti rozložení životního řádu. Ferda je sice primárně určen pro dětské publikum, ovšem realisticky naléhavá loutková podoba Týrlové zaujme i dospělé. Mě ty čtyři rozmilé příběhy svým zpracováním nadchly. Psychedelické vsuvky si vychutnávám až na dřeň kosti a otevřenosti přijímání. ()
Mně se tenhle styl animace a celkový grafický styl prostě vůbec nelíbí. A ta hudba z toho dělala přímo nepříjemný zážitek. Vzhled bych klidně nazval ošklivým a spolu s hudbou to pro mě byl nepříjemný zážitek. Jediný lepší byl v tomhle ohledu poslední díl, který není hudebně tak nepřátelský a navíc ji doplňuje dabingem. 30 %. ()
Krásný, umělecký výtvor paní Hermíny Týrlové povýšený k naprosté dokonalosti Františkem Filipovským. K tomu opravdu není víc co dodávat, protože obě zmiňované osobnosti českého filmu jsou a trvale budou uznávány jako jedny z nejlepších. A že se to týká právě Ferdy Mravence, té tak tolik milované kreslené postavičky našich dětí, je okouzlující a povznášející. ()
Galerie (18)
Photo © Malavida
![Ferda Mravenec - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/507/161507065_f1b4fa.jpg)
Reklama