Obsahy(1)
Drama nelítostného střetnutí nováčků, neboli „zobanů" s „mazáky" se odehrává v československé armádě v sedmdesátých letech. Přesto nelze říci, že konflikty, které zde můžeme sledovat, patří minulosti. Nejsou dokonce ani výhradně a jedině doménou armády. K eskalaci těchto problémů může dojít všude tam, kde se zmocní vedení nekontrolovaná a nemravná moc, mající dost nástrojů k prosazení své vůle. Armáda se může přirozeně stát relativně vděčným prostředím pro vybujení šikany, protože je postavená z dobrých důvodů na strohém principu podřízenosti a nadřízenosti. Ale vždy jde o problém širší a obecnější, který se bohužel projevuje v různých sociálních zařízeních i v dnešní společnosti.
Knihovník Cejnar je pro vojenskou kariéru fyzickými i psychickými vlastnostmi ten nejméně vhodný. Usiluje jen o to, aby povinné období služby prožil bez pošlapávání lidské důstojnosti. Má ale smůlu. Zrovna v jeho útvaru je skupinka mazáků, kteří mají o náplni povinné vojenské služby jiné představy. Jejich násilnické sklony rostou úměrně s inteligentním odporem zobanů, které inspiruje ten zcela nehrdinský, ale zarputile zásadový Cejnar.
Scénář napsal Zdeněk Krhounek, který vzhledem ke svému dlouholetému působení v armádě velmi dobře znal i nešvary spojené s šikanou. Za režii Zobanů získal režisér Jiří Vanýsek cenu Pierot 94.
(Česká televize)
Recenze (95)
Jsem nejen rád, že se takový film natočil, ale že jsem ho i viděl. Na vojnu jsem nastoupil v roce 1977 jako 26letý. Žádných "vojenských" akcí jsem se nečastnil, ale leccos jsem tam viděl. Byl jsem u několika útvarů, ale slovo zobani jsem neslyšel; všechno se odehrávalo v prostoru zalidněném zobáky, mazáky, špagáty a lampasáky neboli furťáky. Avšak ani v jedno rohu tohoto ringu nestál žádný hrdina. Všichni se všemu podvolovali jako osudu diktovanému řeckými bohy. Jednou jsem se pokusil jednomu z těch šikanovaných "ubožáků" pomoct, ale ten mě rychle odbyl: Ještě dva měsíce a potom budem sám "mazákom a ukážem těm zobákom ako sa to robí". ()
Hodně tvrdý film popisující jeden z nejdrsnějších případů šikany v čs. armádě, kdy po osmašedesátém bylo u některých útvarů málo režimně spolehlivých důstojníků. A podle toho to taky někde vypadalo... Děj filmu se však odehrává později, natáčen byl na jihomoravské základně Pohraniční stráže “Devět mlýnů” u Hnanic na Znojemsku, kousek od známé vinice Šobes v Podyjí. Když jsem fím viděl poprvé, připravoval jsem se k odvodu a pocity po shlédnutí filmu nebyly úplně nejlepší. Trošku jiná káva než většina naší vojenské produkce (Copak je to za vojáka, Chlapci a chlapi). Závěr mi přišel poměrně nerealistický, takovéhle hrátky by PS ve svém revíru nikdy nestrpěla, ale snižovat hodnocení nebudu, ten film si pamatuji dodnes a pocity z něj mne nepřešly ani po opakovaných shlédnutích. Mrazivě přesný Etzler. ()
Ano, kdo byl na vojně za socialismu, musí tomuto televiznímu filmu dát za pravdu. Tohle se opravdu dělo v naší armádě a člověk si raději ani nedomýšlí co se pak dělo v ruské armádě a vlastně stále děje. Jediné co je trošku přitažené za vlasy je vražda. proto jen 4*. Jinak děj opravdu vypovídá skutečnosti. Vyhlášený útvar za socialismu byl u nás Janovice nad Úhlavou. Tam byla nejhorší šikana u nás. Říkalo se: "nežli Janovice, to raději kulku do palice"! Podle seriálu Chlapi a chlapci šikanoval většinou jen jeden voják, ale nebylo tomu tak. Šikanovali všichni vojáci 2. ročníku. Pokuď holub dostal balík, žádný se k němu nedostal, celý si ho rozebrali mazáci. A to je ta nejskromnější šikana. Ta horší byly rajony do 2 hodin v noci a ve 3 nástup na škrábání brambor. A odpoledne šup do stráže. Kdo nezažil, neuvěří. ()
Zobani je myslim velmi a nepravem opomijeny film. Ja na vojne byl v roce 2000 a takovou mazackou vojnu jsem nezazil, nekolik pokusu tam sice bylo,ale velmi slabych a neuspesnych. Zajimave bylo, ze takhle si honili triko hlavne chlapci bez vzdelani, kteri po par mesicich dostali frcku a neco si sobe a okoli dokazovali. Nekolik z nich na zaver podepsalo take gumackou vojnou (co jineho se dalo cekat). Ja byl v prijmaci velmi za dobre s nasima VD (vedouci druzstev) a i ty ostatnima nenavideny me paradoxne meli radi a nijak si me nevsimali. Jde o charakter cloveka, jak zapadne, jak se chova, o moralku. Ano a ti slabsi nebo problemovi se mohli dostat pod plnou kontrolu mazaku. Nekolik veci me ve filmu dost fascinovalo a nekolik veci mi prislo dost nesmyslnych, veci ktere by se opravdu stat nemohly ani snad v ty nejtvrdsi mazacky vojne, tim nechci film shazovat, pokud byl natocen podle skutecne udalosti, mozna na tom neco bude. Kazdopadne Etzler svoji roli zahral bravurne a v takovem prostredi bych ho opravdu nechtel potkat. Mozna by bylo mensi zlo takoveho mazaka zneskodnit jiz v zarodku. Porovnani s Chlapci a chlapi mi tu neprijde moc vhodne. ()
Film o šikaně, o nemožnosti jí vzdorovat, o beznadějném postavení podřízených vojáků. O zlu. Bohužel ta bezvýchodnost mi připadala trochu přehnaná a nadszená. Možná proto, že jsem na vojně nebyla. Možná by se něco takového mohlo takto přihodit, nevím... Film měl dobrý tah, jen trochu chudé herecké obsazení. Málo peněz z TV produkce? Přes to všechno - všechna čest - vznikl velmi slušný film. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (7)
- Za réžiu filmu získal Jiří Vanýsek cenu Pierot 94. (Jello Biafra)
- Film je natočený na základe skutočného prípadu vojenskej šikany z roku 1970. Josef Konečný, ktorého tu stvárnil Miroslav Etzler, bol za dvojnásobnú vraždu a šikanu najskôr odsúdený na trest smrti, ale vzhľadom k dosiaľ vykonanej službe bol nakoniec rozsudok zmenený na doživotie. (Jello Biafra)
- Tento film se natáčel ve velké míře v prostorách roty Devět Mlýnů a taktéž při nácviku střílení je zřetelně poznat Mašovická střelnice ještě s věží a "špakem". Ve scéně, kdy vojín Cejnar (Michal Bumbálek) utíká, utíká z Mašovické střelnice, sebíhá kopec po tzv. Železných schodech a doběhne k lávce přes řeku Dyji. Když ho na konci spolu s četařem Konečným (Miroslav Etzler) odvádí PSáci, je vidět široký pás, kudy kdysi vedla signální stěna. Film začíná záběrem na křižovatku po které přichází hlavní postava filmu. Křižovatka se nachází na začátku obce Hnanice, asi 10 km od Znojma, na hranicích s Rakouskem. (ČSFD)
Reklama