Epizody(37)
-
Znovuzrození (E01)
-
Konfrontace (E02)
-
Jednání (E03)
-
Pronásledování (E04)
-
Taktika (E05)
-
Odhalení (E06)
-
Zataženo (E07)
-
Záře (E08)
-
Setkání (E09)
-
Pochyby (E10)
-
Napadení (E11)
-
Láska (E12)
-
Zpověď (E13)
-
Přítel (E14)
-
Sázka (E15)
-
Rozhodnutí (E16)
-
Poprava (E17)
-
Spojenec (E18)
-
Matsuda (E19)
-
Provizorium (E20)
-
Provedení (E21)
-
Rada (E22)
-
Vztek (E23)
-
Oživení (E24)
-
Ticho (E25)
-
Obnova (E26)
-
Únos (E27)
-
Netrpělivost (E28)
-
Otec (E29)
-
Spravedlnost (E30)
Obsahy(2)
Japonský středoškolák dostane do rukou mystický zápisník, který zabije každého, jehož jméno do něj napíše. (Netflix)
Videa (1)
Recenze (460)
Skvostem je především první část seriálu, na níž oceňuji její filosofický rozměr. Sledujeme, kterak nadaný student dostane do rukou "hračku", která má moc změnit svět tak jak ho známe a my se nemůžeme ubránit etickým otázkám "Co je vlastně správné?" a co bychom na Lightově místě dělali my. Přiznávám, že jsem Kirovi tiše fandil a díly kde s Ryuukem za zády svádí dechberoucí, psycholgickou bitvu se svou nemesis, geniálním "L", mě chytly tak, jak možná ještě žádný seriál předtím. Kvalita seriálu v mých očích úměrně klesá s tím, jak postupně na scéně ubývá Ryuuk a větší screentime naopak získává Misa Amane. Seriál se postupně mění v tuctovou kriminálku, která, pravda stále má své skvělé momenty, komornějšímu úvodu se však již bohužel nedokáže vyrovnat. ()
Death Note je HRA. Hra, kterou se baví geniální student střední školy, který je ve všem nejlepší a postrádá v životě jakékoli výzvy; hra, kterou si krátí čas démoni Šinigami nemající nic na práci, ale stále znova prodlužující svou nudnou existenci zabíjením smrtelníků; a především hra režiséra s divákem. Není to život, neplatí zde pravděpodobnosti, postavy jsou pokřivené a pravidla nastavená přesně na míru příběhovým situacím. Trochu mi to vadí, ale jinak by Death Note určitě nebyl tak strhující; zkrátka jsem přijal tenhle vykonstruovaný vypravěčský styl a užíval si. Už dlouho (jestli vůbec někdy) jsem si nevybudoval na sledování seriálu takovou závislost – zhlédl jsem jej nadvakrát a když jsem opomněl stáhnout jednu epizodu a musel na ni 20 minut čekat, zakoušel jsem silné abstinenční příznaky. Zvláště úvodních cca 40 %, které jsou v podstatě sledováním šachové partie dvou geniálních mozků (jejichž "plány v plánech jiných plánů“ upomínají na Dunu), jsou excelentní. Žel seriál dvakrát poměrně výrazně změní charakter a hlavně poslední třetina už není tak působivá jako části předešlé. Co je škoda, že se příliš nezaobírá motivy a myšlenkami postav, zpravidla odkrývá jen ty směřující k utajení svých a odhalení cizích plánů. Dá se spekulovat o primárních pohnutkách, u Kiry pozoruji určité (možná falešné) znaky racionalizace, když své skutky zdůvodňuje „spravedlivým světem“... Jde pouze o náznaky, postavy jsou opět především prostředky vyprávění. Obdobné je to s reakcemi společnosti na Kirovo jednání – navenek ho odsuzují, ale ve skrytu duše obdivují... I na vyvolání zdání hloubky je to málo, přitom zápletka skýtá opravdu zajímavé možnosti – a to je mé největší zklamání; síla Death Note je prostě jinde. Je to detektivka, jež nespoléhá na šokující odhalení ani co nejnejasnější podávání informací; naopak, divák je vždy víceméně v obraze, přesto je to strhující podívaná. (A „L“ jedna z nejsympatičtějších postav, jaké jsem dosud v anime viděl.) ()
Death Note se dá popsat jedině dvěma slovy: zatraceně chytlavé! Od začátku, už od prvního dílu, mě to hrozně zaujalo a od té doby jsem se jednoduše nemohl dočkat, až uvidím další díl. A pak zase. Pro japonský anime mám zkrátka hroznou slabost, upřednostňuju ho mnohem víc před takovými Simpsonovými a sitcomy à la HIMYM, holt každý má slabost pro něco jinýho. Nepostrádá to vtip ani napětí a hlavně je to děsně návykový. Jenom škoda, že přibližně v polovině seriálu to pro mě jaksi ztratilo ten původní šmrnc a návykovost, navíc ještě když mi o něco později umřela moje oblíbená postava, už mě to prostě tolik nebavilo jak předtím, proto ta jedna hvězda dole. Ale jinak opravdu paráda, jen si dejte bacha na vedlejší účinky sledování – pokaždé, když žeru jablko, musím si zákonitě vzpomenout na Ryuka :) ()
Neskonale temná a přitom energická anime série, která vám rozproudí krev tím správným způsobem a v každém díle do vás nasolí takovou dávku briskně sesumírovaných informací a stále vyhrocenější zápletky, jež nadměrným vytěžením svého nesmírného potenciálu rovněž získala seriálu pár rekordů, až se vám z toho protočí panenky. Bohužel, vinou toho je Death Note jen jednorázovou záležitostí „Raketový vzestup, náhlý pád“, která je s přibývajícími díly, kdy se na sebe jen vrší stále neuvěřitelnější hlavolamy a dva mozky s velkým M na sebe šijí jednu boudu složitější než druhou (jejich předpoklady navíc mnohdy nevycházejí ani z toho, co ví oni, jako spíš z toho, co ví pouze divák – kam se hrabe The Mentalist), čím dál průhlednější. Postupem času, kdy se už nelze jen nechat unášet rychlým spádem děje, ale tvořit si komplexní představu, vyplouvají na povrch dříve opomíjené malichernosti a scenáristická bezradnost jak ve skládání vytvořených dílků příběhového puzzle, tak v od počátku nastolených trademarků (např. neustálé dovysvětlování motivů skrze monology postav, jenž bohužel namísto záměru jen potvrzuje jednorozměrnost postav a slaboduchost scénáře v detailech, které přímo nesouvisí s hlavní linkou). Při případném sledování doporučuji zhustit seriál do prvních 10-15 dílů, pak je to za čistých 5*, v dalších se pouze prohlubuje zklamání z vyvěrajících chyb a pramalých posunů v ději, potažmo v celkové skladbě na povrchu excelentního, v jádru omezovaného anime. 7/10 ()
Galerie (1 196)
Photo © Nippon TV
![Death Note - Zápisník smrti - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/417/167417538_c376fa.jpg)
Zajímavosti (44)
- Ačkoliv je přezdívka pro N (Neito Ribā) Near, do českého jazyka byla přeložena jako Nia, čímž byla ošizena o svůj význam. "Near" znamená "blízký" a v Nearově případě to znamená, že je vždy blízko vyřešení případu Kira. (P. J. D.)
- Zápisník smrti je parodován ve Speciálním čarodějnickém dílu XXIV (2013) seriálu Simpsonovi (od r. 1989), kde Bart najde Zápisník smrti a Krusty se ujme role Ryuka. (fallanga)
- "L" se v seriálu zmínil, že pochází z Velké Británie. Už se ale nezmínil odkud, což udělal kvůli bezpečnosti, jelikož pochází z místa, odkud jsou všechny vyšetřující agenti řazeni dle abecedního pořadí, tudíž také N - Near a M - Mello. Ono místo, odkud pochází, je Wammy's House - sirotčinec, kde se vychovávají nadějní talentovaní inteligentní sirotci k tomu, aby se stali vyšetřujícími agenty ve vládních tajných složkách. Jeho jméno pochází od příjmení jeho zakladatele Quillshe Wammy. Zajímavostí je, že ačkoliv to v seriálu není zmíněno, onen Quillsh Wammy je ve skutečnosti Watari. (P. J. D.)
Recenze na japonské anime Death Note – Zápisník smrti: Velice svérázný počin. Na rovinu říkám, že mám ve filmu moc rád překombinované šachové partie, takže s tím jsem problém neměl. Daleko víc mi vadil nepřiměřený počet hráčů, kteří hráli najednou na jedné šachovnici. Nebyly tu dvě barvy figurek, nýbrž nejmíň 10. A šachy jsou hra pro dva. Respektuju komplexnost světa, fakt, že každý, kdo by měl šanci se do hry zapojit, by se pravděpodobně v reálu přidal, ale mě osobně zajímali jen a pouze dva hlavní účastníci, zbytek se mezi nimi nedokázal prosadit, vydobýt si své místo na slunci. Jenom zbytečně strhával pozornost od Lighta a L., oddaloval nevyhnutelné, dělal z příběhu natahovanou kaši. Důvody, proč zůstávám u 5*: 1. nápad; 2. vizuál; 3. brilantní šachová partie; 4. znělky (až na druhý opening); 5. postavy. V neposlední řadě kvituju lore, který do nás tvůrci vytrvale hustili 2x co díl, byť se ke konci začal opakovat a některé poučky byly slušně řečeno praštěné. Že tvůrci většinu zásadní informací sdělovali až zpětně, mi problém nedělalo, bavilo mě dumat, jak to asi kdo vymyslel. Spoilerový rozbor: Vícekrát se tu v komentářích opakuje, že to zhruba od půlky stojí za houby. Docela vtipně se dá ten bod zlomu datovat na epizodu, která přišla s novou znělkou (E20). Z části souhlasím. Je pravda, že prvních, plácnu, 16 dílů je naprosto neuvěřitelných a totálně mi vytřely zrak. Poté se Light nechá zavřít do vězení, aby se zbavil podezření. Následují 3 epizody, které už sice nejsou tak skvělé, na druhou stranu se však vše vyvíjí přesně tak, jak si to Light naplánoval a, co je nejdůležitější, dává to smysl. Jenomže pak se do popředí dostává obchodní spolek Yotsuba a nastává pro mě absolutně nejnudnější část seriálu, kdy se hrdinové honí za padouchy, kteří mi jako divákovi už snad nemohli být více irelevantní. Naprosto zbytečná pasáž. Opět platí, že to svým způsobem dává smysl (koneckonců je to i součást plánu), ale to provedení je na pováženou. Podle mě by tvůrci (a že jich je, to se na tom také možná podepsalo) mnohem lépe udělali, kdyby tuhle záležitost nějak obratně sfoukli za jeden díl a pak mohl žezlo pozornosti opět převezmout náš Light Yagami. To se konečně stává, když se mu vrátí paměť. Po několik dílů se zdá, že se Death Note konečně vykoupil, jenže ouha. V epizodě 25 se něco stane. Kdo to viděl, tak ví. Druhý takzvaný bod zlomu a mně nezbývá než souhlasit. Sice už to není tak nudné jako pasáž s Yotsubou, ale rovněž to není tak dobré jako první šestnáctka. Takové nic moc 4*. Na šachovnici vstupuje řada nových týmů. Zrovna jsem si začal libovat, jak se zúžila. Dokonce mě napadlo, že bychom se teď mohli dozvědět něco víc o tom, co Kirovo působení dělá se světem, jak se mění k jeho obrazu... třeba to i sledovat! Omyl. Do hry vstupuje druhý L. – dokonce hned dva. Následuje rozvleklá naháněčka plná odboček, která ovšem postrádá kouzlo a originalitu té první. Všechno je lehce ohrané, dokonce i samotná genialita soupeřů již nepůsobí tak překvapivě, je spíš otravná. Díky bohu za poslední dva díly. Byly neskutečné. Celý seriál mohl takový být. Škoda. Stačilo by osekat Yotsubu a úplně vyškrtnout N. a Mella. Mohlo to mít 25 dílů místo 37 a vražedné tempo místo ukňouraného: "Jen počkej, zajíci! Ještě tak dvacet pokusů a mám tě." Na závěr malá fanfikce pro ty, kteří již Death Note viděli: Představte si, kdyby se po závěrečných titulkách Light probudil a nacházel se v nějaké postapokalypticky vypadající zemi. Jak bylo řečeno: ti, kdo použili deník, nepůjdou ani do pekla, ani do nebe. Nebylo by skvělé, kdyby šli do království Shinigami?! Jakože by se Light probudil v nějaké znetvořené podobě a nacházel se tam. Ležel by, zvedl hlavu, rozhlédl se a pak dlouze zařval. Divák by společně s ním pochopil. Křik pomalu slábne, kamera se současně oddaluje a do záběru vstupuje i nedaleký strom. Na sedí nějaká ve stínu ponořená postava. Udělá se na ni close-up. Ukáže se, že je to Ryuk. A pak by propukl ve svůj typický smích. Věděl, že se tohle stane, ale pochopitelně to Lightovi neřekl – proč taky? To by byl teprve konec, co říkáte? () (méně) (více)