Režie:
Jozef BednárikKamera:
Milan DostálHudba:
Karel SvobodaHrají:
Daniel Hůlka, Lucie Bílá, Leona Machálková, Jiří Korn, Pavel Vítek, Richard Genzer, Jan Révai, Tomáš Trapl, Martin Pošta, Renata Drössler, Adéla Šeďová (více)Obsahy(1)
Předposlední hudebně dramatické dílo Karla Svobody Dracula mělo premiéru v Praze 13. října 1995 s Danielem Hůlkou v titulní roli. Muzikál vznikl na námět románu Drákula irského spisovatele a divadelního kritika Abrahama „Bram“ Stokera (1847–1912), kterého se však drží jen velmi volně. Děj se odehrává ve středověku, 19. století a v neurčité blízké budoucnosti. Na počátku Draculovo vojsko drancuje kraj, lidé hledají spásu v klášteře, kam posléze vtrhne i Dracula. Kněz se snaží zabránit rabování, ale když v jeho náručí umírá potulný mnich, vyřkne nad Draculou kletbu a odsoudí jej k věčnému životu a touze po krvi. Po úspěšném uvedení muzikálu v Praze následovala Bratislava, Prešov, Moskva, Gdyně, Basilej, Tecklenburg, Antwerpy, Soul, lichtenštejnský Blazer a německý Rostock. Zhlédly jej už miliony diváků. K úžasnému úspěchu ještě přibylo více než 300 tisíc prodaných nosičů s nahrávkou muzikálu. V roce 1996 muzikál natočila Česká televize, která zprostředkovala dílo dalším divákům. Šlo pravděpodobně o největší životní muzikálový úspěch skladatele Karla Svobody (1938–2007). Takže i při současné televizní repríze je nesporně nač se těšit. (Česká televize)
(více)Recenze (104)
Zase jednou něco českého, za co bychom se nemuseli stydět ani ve světě.* (* Pomineme-li obvyklé strasti při překladu libreta.) Velkou měrou na tomto je podepsán stage design a kulisy. Smekám tedy před ak. arch. Danielem Dvořákem. Nebylo by však moc na co koukat, kdyby prostor mezi všemi těmi velkolepými kulisami byl prázdný, takže za zmínku stojí i všichni herci a herečky, kteří zdatně zpívají a tančí. Stejně jako jsem viděl v Kleopatře, zde máme také postavy, které se během vystoupení téměř nezastaví - krvinky. Smekám tedy i před trojicí Berna-Kolva-Šeďová a jejich výdrží a pohybovými dovednostmi. U nich je také vidět, jak je evidentně esteticky příjemný bílý makeup s červenými očními stíny. Ale to věděl už Macphisto. A věděly to i bojovnice Kyoshi. Muzikál by však byl nic bez hudby a slov, ty se povedly na jedničku, prakticky co věta, to nějaký ten rým, hudební motivy se vesele opakují a navzdory třem různým časovým érám nezní nikdy, že by tam nepatřily. ()
Na jevišti Kongresového centra v Praze jej už zhlédlo více než jeden a půl milionu diváků a muzikál zaujal i na Slovensku a v Koreji. v Koreji jsem na tom nebyl ,ale v Kongresovem centru ano a nic lepšího jsem do ted nevidel a myslim,ze ani neuvidim...byl to muj první muzikal v zivote a neverim,ze to něco prekona. ()
Nejsem muzikálový typ ale v rámci mého kulturního povědomí jsem si nemohl nechat ujít včerejší záznam na čt art na počest nedávno zesnulého spolutvůrce Richarda Hese. Ne nadarmo je Dracula nejlepší porevoluční muzikál. Mnoho nezapomenutelných písní, slušná výprava a skvělý výkon Lucie Bílé. Bohužel kvalita strmě padá s nástupem poslední třetiny z blízké budoucnosti, která se hluboko propadla pod úroveň nastavenou první hodinou a půl. Závěr se sice ještě snaží laťku pozdvyhnout, bohužel mé znechucení ale už nespraví. Za první 2/3 4*, za 3/3 2*. A Genzera prosím už nenechte zpívat. ()
5 hvězd je jasných z mnoha důvodů, ale budu dělat, že jsem neviděla obnovenou premiéru v roce 2009. Abych to uvedla na pravou míru, dovolte několik příkladů. Nechápu a asi nikdy nepochopím současný muzikálový trend balit představení do několika desítek (snad i stovek) nákladných kostýmů a obřích dekorací. Pokud se tím autoři snaží pozdvihnout úroveň muzikálu, nejsem si úplně jistá, jestli to funguje. Někdo může z těch blyštivých a objemných šatech nechat oči, ale pro mě je to znamení, že asi není vše úplně správně. Typickým příkladem je muzikál Angelika, kde místo muzikálu zbývá jen v hedvábí obalená prázdná skořápka. Tak trochu je to i problém nového Draculy...původní představení, které se sice hrálo v mnohem větších prostorách Kongresového centra se nesnažilo ohromit nabubřelou parádou, kostýmy byly obyčejné, ale vkusné, jasně evokující dobu, ve které se děj odehrává. A to už vůbec nemluvím o tom, že tyto kostýmy jsou, jak je vidno pro interprety více překážkou...vadí v pohybu a tím se jejich výkon stává plošším...nemohou si zkrátka dovolit běhat, padat a vůbec hrát jako v jednochých kostýmech. To je však bohužel jen jeden z nešvarů, které dílo hudebního génia srážejí k zemi. Dalším pomyslným trnem v mém oku, je obsazování herců "nezpěváků" do rolí, a to ne jen tak ledajakých, dokonce velmi důležitých. To, že postava šaška, profesora a sluhy, kterou tak bracurně zvládal v původním díle Jiří Korn a kterou považuji za velmi náročnou, byla svěřena Jiřímu Langmajerovi je něčím, co jako muzikálový fanda nejsem a nebudu schopná akceptovat. O jeho zpěvu se nemá cenu zmiňovat, protože se o zpěv ani nejedná (protahování posledních hlásek v mluvě opravdu za zpěv nepovažuji). O to horší je fakt, že Langmajer nedožene slabý zpěv ani herectvím. Bohužel, když jsem ho viděla, bylo mi smutno. Ve chvílích, kdy pozornost nebyla upřena na něj, stál tam, kde se zastavil, neustále se rozhlížel kolem a tvářil se, jako by byl nejradši úplně jinde. To je tedy další věc, které nové nastudování sráží o úroveň dolů...ostatní se mohou snažit sebevíc, ale když je mezi nimi jeden takový, celé je to k ničemu. Muzikálu rovněž neprospělo, že byl o některé scény zkrácen. To tedy k novému Draculovi, pokud ovšem toto pominu a budu hodnotit jen původní nastudování musím konstatovat, že je to podle mého názoru nejlepší původní český muzikál, který zatím vznikl. Karla Svobodu považuji za hudebního génia a texty Zdeňka Borovce mají hloubku, dokážou vyvolat přesně ty emoce, které si příběh žádá ať už jde o slzy, nebo smích. Stejně tak původní herecké obsazení bylo perfektní, Daniel Hůlka Draculu nehrál, on jím byl, nedokážu si úředstavit lepšího adepta na roli temného knížete. Již dříve zmiňovaný Jiří Korn, to je bez debat obdivuhodný výkon. I zbytek obsazení mi do rolí seděl a bude pro mě vždy tím jediným pravým. Abych to uzavřela, byla bych bývala radši, aby muzikál nedostal nový kabát, ale i kdsyž se to stalo, navždy budu při vyslovení Draculy vzpomínat na původní muzikál... ()
Abych řekl pravdu, tak česká muzikálová vlna na přelomu tisíciletí mě neoslovila ani náhodou. Tvrdí se: "O mrtvých jen dobře", ale já zastávám názor, že Svobodova hudba jeho posledního období opravdu za moc nestála. Nemyslím melodicky (některé melodie jsou chytlavé a hezké), ale z hlediska aranží. Ty laciné synťáky imitující smyčce, hoboje a cinkátka mi docela lezou krkem. Navíc neustálé opakování jedněch a týchž melodií. Takhle opravdu ne. (352.) ()
Galerie (15)
Zajímavosti (14)
- Hovořilo se o tom, že muzikál Dracula je prokletý. Možná právě skrze svůj obsah, který se točí hlavně kolem krve, smrti a nešťastné lásky, nepřinesl příliš mnoho štěstí lidem, kteří v něm byli zainteresovaní. Například autor námětu a choreografie Richard Hes podlehl rakovině slinivky, stejně tak spoluautor Zdeněk Borovec a Karel Černoch, který si zahrál roli kněze v roce 2003. Hudební skladatel muzikálu Karel Svoboda se rozhodl ukončit svůj život. Pomocný režisér Ľubomír Fritz podlehl zhoubnému mozkovému nádoru, režisér původního i nového nastudování Jozef Bednárik skonal na prasklý žaludeční vřed. Neštěstí postihlo i další představitele. Daniel Landa, který ve 14 představeních odehrál hlavní roly Draculy, málem zemřel při rallye, v roce 2012 mu ochrnula pravá pravá půlka obličeje. Daniel Hůlka, další představitel Draculy, prodělal vážnou operaci slinivky, ze které se dlouho zotavoval. Lucie Bílá, v muzikálu jako Lorraine, v roce 1999 sice vyhrála nad rakovinou děložního čípku, nicméně o deset let později jí lékaři diagnostikovali tyreotoxikózu, onemocnění štítné žlázy. A představitelka Adriany a Sandry, Iveta Bartošová, se rozhodla v roce 2014 ukončit svůj život. (Nick321)
- Dlouhou dobu se řešilo, kde se bude dílo hrát. Uvažovalo se o divadle Spirála nebo o Hudebním divadle Karlín. Představení se nakonec uskutečnilo v Kongresovém centru, první předpremiéra byla 3. října 1995, oficiální premiéra byla 13. října 1995. (Pluto_petr)
- Dobová kritika dílo hodně sepsula. Karel Svoboda se později přiznal, že ho toto hodnocení hodně bralo a z krize se dostal až po měsíci, kdy divácký zájem ukázal, že lidem se muzikál líbí. (Pluto_petr)
Reklama