Režie:
Jaromír PolišenskýScénář:
Jan DrbohlavKamera:
Jaromír MalýHudba:
Petr HanzlíkHrají:
Vladimír Dlouhý, Ingrid Timková, Alois Švehlík, Michal Dlouhý, Saša Rašilov nejml., Vlasta Žehrová, Vladimír Javorský, Oldřich Vlach, Igor Bareš (více)Obsahy(1)
Ďábelský nápad StB - falešná státní hranice uvnitř republiky - a fiktivní příběh lidí, kteří ji překročili. Námětem příběhu je tzv. akce Kámen, při níž agenti Státní bezpečnosti záměrně mystifikovali občany Československé republiky, kteří se pokoušeli o ilegální odchod do zahraniční, vytvářením falešných hranic i falešných pohraničních hlídek a vyslýchajících skupin amerických, německých a francouzských úřadů. Příslušníci Státní bezpečnosti při výsleších zadržené utvrzovali v domněnce, že skutečně překročili státní hranice naší republiky a získávali od nic netušících lidí informace, které byly následně používány v rámci trestního řízení. V průběhu této akce byly zatčeny téměř dva tisíce občanů Československé republiky a většina z nich se o tom, že se stali obětí komplotu, dověděla až po roce 1968. (Česká televize)
(více)Recenze (116)
Krásně vyprávěný příběh plný hnusné a nikde nekončící arogance těch mocných. Příběhu bych vytkl až těžko uvěřitelnou naivitu, které se dopouštěl především hlavní hrdina i poté, kdy nakoukl za oponu a poznal pravdu. Ani poté si nebyl sto připustit, že v tomhle světě nemůže věřit nikomu a ničemu...! Co mi připadalo naprosto "mimo mísu", byla až groteskní angličtina "američanů". Dotaz na scénáristu: "Jak je možné, že hlavní představitel nepoznal - ani jak sám říká po 10-ti letech života v St. Louise - že američtí vojáci nejsou z Ameriky...? ()
Tak to je průšvih! Nenašel jsem špatné hodnocení a teď v tom budu lítat sám. Mám rád filmy z období mašinérie komunismu a StB. Proto jsem se na Swingtime těšil. A protože mám možnost srovnávat, tak ač nerad, byl jsem zklamán. Událost samotná je dost šokující a neuvěřitelná. Zpracování samotné je slabé, čiší z něj styl TV inscenace minulých dob. Bratři Dlouzí podávají slušný výkon, zato Ingrid Timková je úplně příšerná. A hlavně to zpracování. Režisér Polišenský tímto filmem skončil s filmem a vrhnul se na tvorbu seriálů, ze kterých bych také vrhnul. ()
Velmi dobrý film, který popisuje zrůdné mechanizmy Státní bezpečnosti, kdy jsou lidé zneužíváni, šikanováni a ponižováni, aby se orgánům podařilo nalákat co nejvíce důvěřivců. Závěr mě docela překvapil. Jako klarinetista se musím pozastavit nad muzicírováním Vladimíra Dlouhého a Aloise Švehlíka. Považuju za nemožné, aby člověk po tolika letech dokázal zahrát na klarinet tak, jako pan Švehlík. Navíc je klarinet nástrojem laděným in B, takže pokud hrál klavír "In the Mood" v C-dur, musel by klarinet hrát v D-dur. Ale to je jen detail pro rýpalisty mojeho formátu. (167.) ()
Nevím proč, ale pokud český film není komedie, tak mi často přijde, hlavně u hereckých výkonů, že je neuvěřitelný a tak zvláštně naškrobený. S odhledem a malou znalostí situace se mi snadno říká, že některé situace by mi přišly očividné, ale jelikož je to podle pravých událostí, no tak tato poznámka zřejmě není legitimní. Silný příběh, ostatní už mi přijde, že kvalitativně bylo horší. Také mi přijde, že jedna z posledních scén - s reflektory mohla být více důrazná a procítěná ( nevyužitý potenciál ) a zároveň možná trošku více osvětlit situaci se Sašou Rašilově. Navíc úplně poslední scény tam asi vůbec nemuseli být, jinak, ale to nebyl špatný film. ()
Rafinovaná akcia československých eštébakov priviedla mnoho osudov do pracovných táborov či k smrti. Spôsob akým sa s týmto vysporiadali scenárista Jan Drbohlav a režisér Jaromír Polišenský je obdivuhodný. Uznanie patrí aj Českej televízii, ktorá vyprodukovala na televízne pomery veľkorysú výpravu. Vladimír Dlouhý dal postave muzikanta Pavla cit i tragiku. Pri sledovaní televízneho filmu mi chodil mráz po chrbte a po dramatickom finále som si opäť uvedomil hrôzu režimu, ktorý dokázal trestať svojich ľudí v mene vlastnej ideológie. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (2)
- Když Pavel (Vladimír Dlouhý) diktuje Jiřímu (Alois Švehlík) tóny písně "In the Mood" a hraje při tom na klavír, zapomíná, že klarinet je nástroj laděný in B. Místo "C-E-G-C..." by měl říkat "D-Fis-A-D...", protože klarinet zní o tón níže než klavír. Stejně tak Jiřího zdůvodnění, proč nechal hry na klarinet, je poměrně zvláštní vzhledem k faktu, že při výuce se nepostupuje po tóninách, ale samotných tónech - zahrát B nebo Fis není o nic těžší než zahrát ostatní tóny. (L_O_U_S)
- Filmovalo se v Kytíně a Praze. (M.B)
Reklama