Kamera:
Vladimír OpletalObsahy(1)
Dne 29. 12. 1960 se na televizních obrazovkách objevil přenos z Divadla ABC a pro diváky tak bylo zaznamenáno ve své době ohromně populární představení, v němž po boku Jana Wericha exceloval Miroslav Horníček. Těžká Barbora autorské trojice Voskovec–Werich–Ježek měla premiéru v roce 1937 na scéně Osvobozeného divadla. Na stejném jevišti, ale o více než dvacet let později, diváci aplaudovali její obnovené premiéře. Vedle hereckých osobností protagonistů i dalších (J. Bohdalová, S. Fišer, L. Kostelka aj.) měl na úspěchu podíl i Orchestr Karla Vlacha, který představení plné písniček (Vy nevíte, co je středověk, Holduj tanci, pohybu a další) živě doprovázel. Příběh o tom, jak Eidamští zachránili své město před vpádem Yberlandských, nebyl už aktuální tolik jako v době svého vzniku, naopak nadčasovou, léty potvrzenou kvalitu mu dodaly předscény dvojice Werich–Horníček, naplněné dnes již zlidovělými výroky... Záznam byl v České televizi zrekonstruován v devadesátých letech, ale jeho kvalita je přece jen archivní, proto se divákům omlouváme. Představení však patří ke klenotům českého divadla a má kromě umělecké i historickou hodnotu. (Česká televize)
(více)Recenze (39)
Při vší úctě k ostatním hercům, tahle hra je pouze o W+H (nejen ve forbínách). Ale i 2h stojí za to vidět celé, už jen kvůli dohadování co s dělem, předpokládám parafráze na Tlustou Bertu. Po těch 2 hodinách už mi ani nevadilo, že Werich rázně usekl konec. Já vám řeknu že před několika málo sty lety málo lidí umělo psát ale ty co uměli psát ty uměli psát protože to se dá číst i dnes. A o filmu a divadlu to platí taktéž. ()
V titulcích pořadu uvedeno: režie Miloslav Zachata; divadelní režie Jiří Nesvadba. ()
Mám nejraději Forbíny, to se nedá nic dělat. ()
Forbíny Jana Wericha a Miroslava Horníčka z Těžké Barbory jsou nesmrtelnou nadčasovou klasikou, zvláště ta závěrečná. A tak třebaže je ampexový záznam nekvalitní, obličeje rozmazané a zvuk poněkud zastřený (nebo už mám horší sluch), musím dát plný počet hvězdiček, třebaže samotný děj, burcující proti válce - zde aktualizovaný na dobu hrozící jaderné katastrofy, není až tak výjimečný. Humor rozhodně neschází, ovšem stojí na obou protagonistech. Mezi herci představení bych připomněl Elenu Hálkovou, vnučku básníka Vítězslava Hálka a matku Jany Štěpánkové. ()
Klasika od V/W. Hra samotná sice tak kvalitní není a dnes už přece jenom působí trochu archaicky a neaktuálně, ale scénky Wericha s Horníčkem(většinou improvizované)patří ke klasikám českého humoru. Prvotřídní, dokonalý humor. Takže hra 3, scénky minimálně 5. ()
Werich s Horníčkem jsou (jako vždy) na forbíně úžasně geniální-ať už v humoru slovním ('Příchozí, vejda,...' 'K vám chodí Vejda?') nebo narážkami na dobu ('A do kterých novin? Ono je to vlastně jedno...!')!! Samotná hra má pak jen několik málo světlých okamžiků, a ve všech z nich jsou opět Werich s Horníčkem. I přes zvláštní konec a místy zbytečně protahovaný děj je to legenda...! ()
V textu na konci TV záznamu je uvedeno, že byl rekonstruován roku 1998. I tak je záznam obrazově málo kvalitní. ()
Většina těchto her je v zásadě průměrná, ony nakonec vznikaly ve třicátých létech a ten prvoplánově levičácký náboj prostě nesetřou, i kdyby se na hlavu stavěly. Ovšem druhou kapitolou jsou předscény, jejichž provedení z předválečné doby už nemůžeme posoudit, nicméně ty o čtvrt století mladší jsou unikátní a neopakovatelné. Takže jen 4*, ale za předscény naprosto zasloužené. ()
Zavřete oči a pouze skuste poslouchat citace v podání génia české řeči mistra Wericha.Co slovo to klenot.Tleskám..!! ()
Škoda, že celý příběh o dělu Těžká Barbora, městu Eidam a spoustě absurdích postav trochu zaníká ve forbínách páně Wericha a Horníčka, které jsou ovšem úžasné a nesmrtelné. Stejně jako úžasné písně, Středověkem počínaje, Davidem a Goliášem konče :) ()
Horníček skvělý, ale u Wericha mě mrzí, že ihned reaguje na Horníčkovu narážku bez potřebné pauzy. Nebýt těchto forbín, tak divadelní představení je pro školáky. ()
za forbíny :-) ()
Příběh hodně zaostává za scénkami Horníček Werich. Nejlepší je asi ta první. Zbylá dějová linie mně k tomu nesedí, navíc díky špatné kvalitě záznamu není rozumět, když mluví více lidí naráz. Hodnotit film jako celek, tak je podprůměrný, hodnocení W+H je zase nadprůměrné. ()
Geniální dialogy a perfektní dílo. Horníček zde perfektně doplňuje Wericha. Je škoda, že tu už nejsou. Dva zámky plný spisovatelů nenahradí tyhle dva... ()
Hodnotím jen ústřední dvojici, komparz okolo nikoliv. A byl jsem překvapen sebevědomím a tahem Horníčka vedle velikána české kultury. I po tolika letech a v jiných podmínkách umí oba vykouzlit úsměv a bavit hrou se slovy. ()
Konec nekonec, forbína neforbína - mně se to prostě líbí a líbí se mi to moc. Koukám na to a najednou zjistím, že se 127 minut usmívám, místy i směju :-)... ()
Předscény za plnou, hra za tři. Hodnocení tedy průměrné. Doporučuji samostatný poslech předscén třeba z gramce. ()
Pět hvězd a je zajímavý, že vlastně nevim o čem hra je :D. V podstatě stačí přeskakovat hrané pasáže a sledovat jen dialogy mezi mistry Horníčkem a Werichem - no a to je za deset hvězd, hru jsem vlastně neviděl takže nula, podělíme dvěma a jsme na pěti :D ()
Bohužiaľ, všetky Werichove hry na mňa pôsobia jediným dojmom - nejaká akože zápletka akože vznešená, početný ansámbl rozvíri vodu, a potom príde Ó Veľký a Múdry s nepresahujúcim pobočníkom (to si postráži, aby nepresahoval!) a strhne všetku pozornosť aj zásluhy na seba. Všetci ostatní sú blbci. A bez konca zvonec. Trochu málo - obzvlášť na dnešnú dobu. O trošku lepšie než Balada z hadrů. ()
Reklama