Režie:
Cecil B. DeMilleKamera:
Karl StrussHrají:
Fredric March, Elissa Landi, Claudette Colbert, Charles Laughton, Ian Keith, Arthur Hohl, Harry Beresford, Tommy Conlon, Ferdinand Gottschalk (více)Obsahy(1)
Príbeh cisára Nera a prenasledovania kresťanov v starovekom Ríme. Nero (Charles Laughton) vydal edikt, ktorý nariaďuje pochytať všetkých kresťanov a nahnať ich do arény. No najvyšší vojenský veliteľ Ríma Marcus Superbus (Fredric March) sa zamiluje do kresťanky Mercie (Elissa Landi) a snaží sa ju oslobodiť. Do Marca Superba je však zamilovaná cisárovná Poppaea (Claudette Colbert) a je žiarlivá... (matriosa)
(více)Recenze (14)
Jeho výsosť Cecil B. DeMille, kráľ vysokorozpočtových produkcií zlatého veku Hollywoodu naservíroval dve dekády pred obdobím sandálových veľkofilmov opus, ktorý by bol v neskoršej dobe istotne silným súperom ku ,,Quo Vadis?" a vzhľadom ku kvalitám týchto oboch počinov by sa len ťažko našiel víťaz. Podobnosť so Sienkiewiczovým románom je skutočne badateľná, treba však dodať, že film bol nakrútený podľa hry Wilsona Barretta a nie podľa poľského autora, ako mylne uvádza databáza, i keď nepochybne vychádzal z knižnej predlohy. Hlavný atribút príbehu, znamenie kríža, ako symbolu Krista prijali kresťania až omnoho neskôr a vo svojich začiatkoch bola znakom náboženstva ryba, nie kríž ako je to ukázané tu, no môže byť otáznym, či sa tohto omylu nedopustili tvorcovia zámerne na zvýraznenie ústrednej idei rozprávania. Dôležitejšie je však, že film má v sebe všetky esencie silného diváckeho zážitku, ktoré nijako nevyprchávajú ani po vyše 80 rokoch! V úchvatnom úvode vidíme horieť slávny Rím a nad tým všetkým Nera ako hľadá v plameňoch múzu. Nasleduje ,,klasická" zápletka s viacerými pamätnými momentami a zlatým klincom je takmer polhodinové finále v aréne Kolosea. DeMille známy svojim vysokým profesionálnym prístupom nie je svojej povesti nič dlžný ani tu. Kamera je vynikajúca a na svoju dobu pôsobí mimoriadne moderne, kulisám nechýba patričná veľkoleposť a herci, aj keď poznačení typickým líčením doby 30. rokov (úsvitu zvukového filmu) hrajú takmer bez akéhokoľvek pátosu a prehnane zvýraznenej teatrálnosti nemej éry.. Táto miera civilnosti mi vadila len u Nera v podaní Charlesa Laughtonam, kde som čakal nielen iný hlasový prejav, ale tiež viacej veľkých gest a póz na zvýraznenie jeho typickej (i keď neobjektívnej) karikatúry. Svieži, moderný prístup je viditeľný tiež v odvážnosti niektorých scén, o ktorých si cenzori museli svojho času myslieť svoje a DeMillovi prešli s veľkým počudovaním. Nejde len o nahú Claudette Colbert, provokatívne vystavujúcu na obdiv svoje vnady počas kúpeľa v mlieku s ktorého si usrkáva dvojica mačiek, prípadne o lesbicky podaný tanec Nahého mesiaca; vyvrcholenie týchto provokácii (ktoré však nechcú len lacno dráždiť zmysli diváka, ale dodať forme zaslúžený punc výnimočnosti) je bitka hordy trpaslíkov s amazonkami v aréne, kde svojou bizarnosťou oživia rad trocha fádne preplácaných výstupov s krokodílmi alebo namaskovanou gorilou. Podobný záver malo aj neskoršie ,,Rúcho". (20. hodnotenie, 6. komentár k filmu) ()
Mnohem lepší spektákl než o něco později natočení DeMilleovi Křižáci, kteří iritují naivitou vyprávění a směšnými kulisami (hradby obléhané pevnosti by snad bylo možné s rozběhem přeskočit). Ve znamení kříže je sice taky křesťansky angažované, zároveň však jde (jak trefně poznamenal recenzent ve Variety) "o nejodvážnější návnadu předhozenou cenzorům"- nahá C.Colbertová ve vaně plné oslího mléka, lesbický tanec Nahého měsíce, ozbrojený boj žen s trpaslíky v aréně i finální hodování dravé zvěře na křesťanech (vedle obligátní lví smečky i hejno krokodýlů a gorila!) činí z filmu nezapomenutelný zážitek. ()
Rok výroby 1932. Čiže obdobie, keď cenzúra ako taká, vôbec neexistovala. A Cecil B. DeMille to náležite využil a hlavne v záverečných krvilačných hrách v Colosseu nechal ( hlavne dobového ) diváka pocítiť brutalitu a surovosť vtedajšieho rímskeho systému a jeho nemenej krutých a beštiálnych obyvateľov. Je ale paradoxné, že filmovú cenzúru spustili s prispením vlády práve vo filme umierajúci kresťania. Rímsko-katolícka cirkev zariadila, že Hollywood už nikdy nebol ako pred tým. Výborný ranný veľkofilm s hlbokou myšlienkou, zopár nezabudnuteľnými scénami a technicky výborným spracovaním. ()
Film dokonale nablýskaný, v tom byl pan DeMille nepřekonatelný. Ten svůj dekadentní Řím snad seskládal podle obrazů sira Lawrence Alma-Tademy. Dokonce mne napadlo, že natočil náboženský film jen proto, aby mohl přes cenzuru protlačit všechny ty senzační násilné a erotické scény. Tedy, rozhodně si na nich dal náramně záležet, byť i scénám křesťanských setkání vdechl působivý "biblický" patos. Claudette Colbert v roli neřestné císařovny Poppaey je velmi přesvědčivá. ()
Film je natočený podľa hry Wilson Barrett ( hoci je námet veľmi podobný Sienkiewiczovmu románu Quo Vadis?, autor nikdy nepotvrdil, že ide o adaptáciu románu ). Skúsený režisér dal zabudnúť na divadelnú hru a natočil slušnú historickú drámu o prenasledovaní kresťanov v dobách vládnutia cisára Nera. Nemožem si pomocť, ale Elissa Landi ako Mercia mi akosi nepasovala... ()
Galerie (38)
Zajímavosti (10)
- V roce 1944 studio Paramount požádalo o povolení k opětovnému uvedení filmu. S podmínkou opatření předmluvy a utlumení erotického náboje filmu. Hlavní kopie byla neuměle sestříhána. Až v roce 1994 byl film restaurován do své původní podoby a uveden na videu. (Zetwenka)
- Kde film pochodil u filmových cenzorů, např. za scény: koupající se žena ve vaně, nahého mladíka připoutaného řetězy ke kůlu, tanec nahého měsíce atd, tak státní a městští cenzoři projevili už méně tolerance. (Zetwenka)
- "Légia slušnosti" vyzvala biskupov, aby sa spojili proti Hollywoodu. Film dostal následne prívlastok "najurážlivejší". (Raccoon.city)
Reklama