Režie:
Kimberly PeirceScénář:
Kimberly PeirceKamera:
Chris MengesHudba:
John PowellHrají:
Ryan Phillippe, Joseph Gordon-Levitt, Rob Brown, Channing Tatum, Victor Rasuk, Timothy Olyphant, Josef Sommer, Ciarán Hinds, Mamie Gummer, Abbie Cornish (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Když si seržant King myslí, že pro něj válka už skončila, dozví se, že ho chce armáda do toho pekla poslat zpět. Seržant Brandon King odcházel do války v Iráku jako mladík, plný ideálů o boji za lepší svět. Jako velitel čety nasazené v Tikritu však o iluze velmi brzy přišel. Domů se vrátil vyznamenán bronzovou hvězdou a purpurovým srdcem, ale také poznamenán traumatem z incidentu, při němž neúmyslně zabil několik civilistů. V rodném texaském městečku ho stejně jako jeho přítele Steva Shrivera všichni nadšeně vítají a senátor Orton Worrell mu nabízí, že kdyby něco potřeboval, může mu kdykoli zavolat. Brandon je rozhodnut začít nový život přesně tam, kde skončil. Jenže zážitky z války se na něm i kamarádech podepsaly víc, než se na první pohled mohlo zdát. To nejhorší však Brandona teprve čeká, když se s kamarády ohlásí na základně, aby odevzdal uniformu a převzal dokumenty o propuštění. Dostane rozkaz, kterým je povolán zpět do služby v Iráku. (TV Fanda)
(více)Videa (1)
Recenze (87)
Kimberly Peirce to podělala. Z atraktivního tématu vnitřních démonů, mladistvé na_ranosti na strýčka Sama a válečného řádění nevytěžila téměř nic. Zbylo jen tuctové drámo, kde se "jakože-něco-děje", ale ve skutečnosti je celý film úplně o ničem. Levittova postava je mizerně napsaná, takže vám je úplně jedno, co se s ní stane, Phillippe po Vlajkách našich otců jede opět na neutrál (přitom to v sobě má), Tatum by aktuálně vyhrál soutěž o nejtvrdší dub v Texasu a civilně hezká Abbie Cornish, chlastající panáky jak na běžícím pásu, to nemá šanci zachránit. Z tohohle filmu musí být blbě snad i těm vojákům, kteří stáli "předlohou". 5/10 ()
moje ocakavania neboli naplnene z dovodu mne nesediaceho ponatia filmu, pretoze som cakal trosku exaktnejsie a do hlbky viac rozpracovanu problematiku pozastavenia odchodu vojakov v amerike, ale dostal som, podla mojho nazoru, len co do citov a klise obohranu dramu o posttraumatickych strastiach a neduhov... ()
Přišli jsme z války, kam jsme dobrovolně narukovali, plni zloby na vládní systém a zjistili, jsme, že se nedokážeme zařadit zpátky do společnosti...co a jak dál? Chastat, rvát se anebo se vrátit zpátky do armády? Film se zabývá traumaty mladíků, kteří se vrátili z války v Iráku, ale bohužel vcelku neotřelý pohled na život po návratu ubíjí místy trochu šablonovitě napsaný scénář. Plejáda "mladých, krásných a nadějných" dělá co může, ale co naplat...Škoda, kdyby v některých dějových liniích a hlavně v charakterice některých postav, film šel víc do hloubky, byl by to jeden z těch protiválečných snímků ke kterým se bude vracet nejeden divák... ()
Snímek nese určité poselství a ukázku, že i ze strany američanů, to není jen souhlas s válečnými konflikty. Zpracování filmu už není tak dobré jako například KRÁLOVSTVÍ a spíš se jedná o psychologické drama než akční snímek. Tím, ale nechci podcenit vážnost situace. Když vidíte mladé vojáky bez rukou a nohou, znetvořené, jak v podstatě teprve začínají svůj život, občas zamrazí. ()
Další z amerických iráckých snímků, vracející se k bolístkám, které způsobil jejich mocenský způsob vlády. Snímek uznávané a devět let od svého debutu absentující Kimberly Peirce (podílela se i na produkci a scénáři) postrádá hloubku, svůj potenciál zdaleka nevyčerpal, přičemž jej brzdí i samotný klišovitý scénář, herecká plejáda mladých nadějných tváří také zrovna nic moc nepředvádí. Režisérka se jen pokusila přenést na filmové plátno skutečný příběh o době po nechvalně známém 11. září a zoufalé snaze několika vojáků vrátit se do běžných životů. Celé se to dotýká několika zásadních otázek aneb jak může být voják po návratu z válečné vřavy nebezpečný nejen pro své okolí, ale i pro sebe? Jak se nejen hlavní hrdina, který si v písku a horku odkroutil své, vypořádává s posttraumatickými stavy? A co mu všechno služba vlasti v komplikované vojenské struktuře může vzít? Neoslní ani vizuální stránka snímku – vyjma úvodní válečné sekvence proto o to víc překvapí jméno kameramana Chrise Mengese (Joffého Mise, Sheridanův Boxer nebo Frearsova Špína Londýna). Zklamáním může být i samotný závěr, který je nepěkným koncentrátem mnohých žánrových klišé a amerického patriotismu. Slaboučkých 60%.. ()
Reklama