Režie:
Kimberly PeirceScénář:
Kimberly PeirceKamera:
Chris MengesHudba:
John PowellHrají:
Ryan Phillippe, Joseph Gordon-Levitt, Rob Brown, Channing Tatum, Victor Rasuk, Timothy Olyphant, Josef Sommer, Ciarán Hinds, Mamie Gummer, Abbie Cornish (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Když si seržant King myslí, že pro něj válka už skončila, dozví se, že ho chce armáda do toho pekla poslat zpět. Seržant Brandon King odcházel do války v Iráku jako mladík, plný ideálů o boji za lepší svět. Jako velitel čety nasazené v Tikritu však o iluze velmi brzy přišel. Domů se vrátil vyznamenán bronzovou hvězdou a purpurovým srdcem, ale také poznamenán traumatem z incidentu, při němž neúmyslně zabil několik civilistů. V rodném texaském městečku ho stejně jako jeho přítele Steva Shrivera všichni nadšeně vítají a senátor Orton Worrell mu nabízí, že kdyby něco potřeboval, může mu kdykoli zavolat. Brandon je rozhodnut začít nový život přesně tam, kde skončil. Jenže zážitky z války se na něm i kamarádech podepsaly víc, než se na první pohled mohlo zdát. To nejhorší však Brandona teprve čeká, když se s kamarády ohlásí na základně, aby odevzdal uniformu a převzal dokumenty o propuštění. Dostane rozkaz, kterým je povolán zpět do služby v Iráku. (TV Fanda)
(více)Videa (1)
Recenze (87)
Velmi slibný začátek, který dával předzvěst na dobrý válečný film, ale bohužel se tak nekonalo. Těch pár úvodních vojenských pasáží se přeline do naivních scén, kde zkrátka voják už nechce zpátky na druhý turnus a stává se z něj dezertér. Děj se vleče, občas i nudí, a klišovitosti je zde taky přehršel. S tím upadá i celá atmosféra. Slabší průměr. ()
Další z amerických iráckých snímků, vracející se k bolístkám, které způsobil jejich mocenský způsob vlády. Snímek uznávané a devět let od svého debutu absentující Kimberly Peirce (podílela se i na produkci a scénáři) postrádá hloubku, svůj potenciál zdaleka nevyčerpal, přičemž jej brzdí i samotný klišovitý scénář, herecká plejáda mladých nadějných tváří také zrovna nic moc nepředvádí. Režisérka se jen pokusila přenést na filmové plátno skutečný příběh o době po nechvalně známém 11. září a zoufalé snaze několika vojáků vrátit se do běžných životů. Celé se to dotýká několika zásadních otázek aneb jak může být voják po návratu z válečné vřavy nebezpečný nejen pro své okolí, ale i pro sebe? Jak se nejen hlavní hrdina, který si v písku a horku odkroutil své, vypořádává s posttraumatickými stavy? A co mu všechno služba vlasti v komplikované vojenské struktuře může vzít? Neoslní ani vizuální stránka snímku – vyjma úvodní válečné sekvence proto o to víc překvapí jméno kameramana Chrise Mengese (Joffého Mise, Sheridanův Boxer nebo Frearsova Špína Londýna). Zklamáním může být i samotný závěr, který je nepěkným koncentrátem mnohých žánrových klišé a amerického patriotismu. Slaboučkých 60%.. ()
Málokto si uvedomí, že vojna s príchodom domov u človeka nekončí. Často sa začína boj s osobnými démonmi a takýto vojnový veterán už nikdy nie je tým čím kedysi býval. Avšak trocha sa mi to zdalo v tomto smere prehnané, autorka kvôli atraktivite dosť zatlačila na pílu. Pozastavenie odchodu do civilu je riadne svinstvo, to uznávam, na druhú stranu však, kto ich do tej vojny tlačil? Do vojny (a ešte k tomu na cudzom teritóriu) sa dobrovoľne prihlási len blbec. Tupé reči ako - bojujeme tam, aby sme nemuseli u nás, ma tiež dosť iritovali. Tomu poviem povestný veľkohubý amerikanizmus, ktorému už našťastie aj tak skoro nikto neverí. Na nadpriemer to nevidím, ale ako bezmyšlienkovitý relax to nebolo najhoršie. 60/100 Videné v rámci - Project 52 Films by Woman. ()
Jeden z mnoha filmů o válčení novodobého věku, ale první, kde je popisován problém vojáků, kteří se už vracet nechtějí. Začátek je slušně natočená válečná akce v ulicích. Potom se hrdinové perou po svém s vnitřními démony. No a nakonec se stane něco... něco pro mě nepochopitelného. Po třetině filmu jsem očekával spíš přechod na partizánský boj s mocí ve stylu Ramba. Bohužel je to spíš o těch démonech a tak film zachraňuje skvělý Ryan Phillippe. Vedle něj tu Tatum vypadá hodně uboze. ()
Jednou jsem četla výpověď člověka, který byl nasazen do války ve Vietnamu. Pak byl poslán podruhé, po třetí si o to zažádal sám a po čtvrté jeho prosbě o to, aby tam mohl znovu jet, nahoře konečně zatrhli. Nechápala jsem jeho uvažování a nechápu to dodnes. Přiznal 150 zabitých Vietnamců a to je pro mě nepředstavitelná hrůza. Myslím, že jako u ženy je to omluvitelné, ale moc bych za to nedala, že i mnozí muži v tom musí mít někdy zmatek, protože normální to rozhodně není Tady bylo na pár vojácích demonstrován jen zlomek toho, jak to může s osobností, myslí a duší muže, který podstupuje něco podobného.....tady se jednalo o Irák (ve výsledku je to ale jedno kde) udělat. Někdo to zvládne a v mysli si to zablokuje, ale pak jsou tu ti druzí, kteří to nedokáží a vyrovnávají se s tím různým způsobem. Režírovala to žena, tudíž se to nevyhnulo silným emotivním momentům a ačkoliv jsem si to uvědomovala, že je to svým způsobem cílené, tak mě stejně v jeden moment Kimberly dostala a já si pro ten papírový kapesníček musela dojít. Válka je potvora v jakékoliv podobě a možná si to ani neuvědomujeme, protože jsme za pecí, ale na světě se bojuje ne jen na těch hodně známých místech, ale současně jsou jich desítky jiných, o kterých se k nám ani zpráva nedostane. Něco podobného jako v tomto filmu jsem viděla třeba ve filmu Válečníci, který byl také spíš psychologicky laděný. Viděno v rámci Projekt 52 films by Women ()
Reklama