Režie:
Jódži JamadaHudba:
Isao TomitaHrají:
Takuja Kimura, Rei Dan, Micugoró Bandó, Kaori Momoi, Nendži Kobajaši, Ken Ogata, Takaši Sasano, Robert McCollum, Jasuo Daiči, Tošiki Ajata, Tokie Hidari (více)Obsahy(1)
V dávných dobách musely být všechny pokrmy připravené pro feudálního pána nejprve ochutnány, aby se zjistilo, zda nejsou otrávené. Tato služba patřila mezi povinnosti samuraje, jenže mladého Shinnoju příliš nenaplňovala. Snil o tom, že si otevře školu kendo, kde bude učit zacházet se samurajským mečem chlapce ze všech společenských kast. Při poslední ochutnávce se ale stane neštěstí. Shinnojo sní smrtelně jedovatou rybu a oslepne. Pro samuraje je to veliká tragédie. Hrozí mu chudoba a ztráta postavení. Shinnojova překrásná žena Kayo neváhá učinit tu největší oběť, aby zachránila manželovu čest… (oficiální text distributora)
(více)Recenze (28)
Mňa by celkom zaujímalo, ako vnímajú súčasnú džedai geki Japonci. Či pre nich stratila kúzlo rovnakým spôsobom, ako napríklad pre nás súčasné české rozprávky, alebo nejaký nový western. Či si hovoria, že to tú atmosféru Kurosawových filmov mať nemôže, ako si my hovoríme, že niečo ako Tri oriešky už vzniknúť taktiež nemôže. Ale to je len bezpredmetná úvaha, nám v Európe to môže byť jedno. Príbeh už jednoduchší byť nemohol, čo sa javí ako správne rozhodnutie. Ono je to totiž taktiež rozprávka a na konci nás dokonale dojme. Že sme taký záver očakávali je v poriadku, pretože sme ho aj chceli! Takže už si po tomto a Súmraku treba niekedy doplniť Jamadovu trilógiu zvyšnou časťou. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $59,104║Tržby Celosvetovo $33,753,235 ║ ()
Zrejme najkomornejší diel z Yamadovej samuraiskej trilógie, odohrávajúci sa väčšinou v priestoroch domu mladého samuraja, ktorý sa vyrovnáva s veľkou nepriazňou osudu, keď pri službe u svojho pána prišiel o zrak. Podobne ako predchádzajúce diely, film zakladá na rozdieloch medzi spoločenskými vrstvami, tentokrát na príklade mladého samuraja, ktorý po nešťastnej príhode klesne na úplné dno, kedže ako slepec stratí nielen postavenie v spoločnosti, ale aj česť. Pri pozeraní filmu sa nedá nespomenúť si na Zatoichiho a ikeď je táto séria úplne o niečom inom, režisér na Zatoichiho v jednej scéne vedome odkazuje. Pekný okamih. (8.5/10) ()
Na zelenom lístku kvapka. Počuť štebotanie vtáčika. V machu sa zalesklo krídlo chrobáka. Komu nie sú ľahostajné všadeprítomné a prekvapujúce drobné potešenia okolitej prírody, tomu sa veľmi pravdepodobne zapáči i zdanlivo jednoduchý príbeh. Popri hlavnej línii nenápadne ukazuje pokojné plynutie radostí i starostí všedného dňa v partnerskom zväzku. V skratke: Samurajovi sa monotónnosť a rovnakosť práce i rituálov s ňou spojených zajedajú. Chce odísť. Má sny o vybudovaní vlastnej šermiarskej školy, pracovný úraz však spôsobí poškodenie zraku. Realizácia sna je tak navždy zhatená. Navyše sa nepekne pochytí s manželkou a vyšmarí ju z domu. Časom pochopí, že prehlúpil, a snaží sa napraviť, čo sa dá, pretože, ako sa potvrdzuje: láska aj česť idú cez žalúdok. ()
Až téměř pohádkový příběh ze středověkého Japonska. Zajímavé je zvláště zpodobnění japonských reálií, které jsou pro nás do značné míry neznámé a bizarní. Zůstávám u čtyř hvězdiček zejména kvůli střední části filmu, kdy se ze zvláštností tehdejšího Japonska už moc nového nedovídáme a vyprávění ještě postrádá dramatičnost a napětí, které nastupují v jeho závěru. ()
Film Láska a česť bol pre mňa príjemným prekvapením. Japonskú kinematografiu poznám prevažne prostredníctvom filmov Akiru Kurosawu a niekoľko málo ďalších režisérov. Videl som viacero filmov veľmi rozdielnej úrovne so samurajskou tematikou. Tento film je i nie je samurajský. Predovšetkým je veľmi citlivý a režisérsky veľmi empatický k postavám príbehu. Japonské dobové reálie sú zobrazené presne a aj keď je film pomerne dlhý, ani na chvíľu som nemal pocit nudy, ani straty pozornosti. ()
„Povolanie ochutnávača: Pokrmy pripravené pre feudálneho pána museli byť najprv ochutnané, aby sa zistilo, či nie sú otrávené. Toto ochutnávanie patrilo medzi povinnosti samuraja.” • Áno, vskutku naprosto zaujímavé skonštatovanie danej situácie asi v tom prostom zmysle, že zo samotného zákulisia kuchyne, si zrejme následne nemohol byť nikto stopercentne istý v tom význame, či náhodou jeden, alebo, poprípade, ešte i viacerí z týchto (šéf)kuchárov bez čapice, nemá/nemajú veľmi ťažké srdce na svojho vládcu, t.j. až tak strašne ho nenávidia, že by mu bez akéhokoľvek mihnutia oka dokázali pridať do jedla i smrtonosnú prísadu, aby ho snáď nadobro spasili z tohto zhumpľovaného sveta, a práve vtedy, čiže tesne predtým, ako si bude medziiným sám pochutnávať na teplej váre, prichádzajú na rad i niekoľkí ochutnávači, aby vlastne napokon zistili, ako sa veci majú...? No, a zrovna jedným z nich je i ústredná postava Šinnodžoa Mimuru, ktorého toto「povolanie」, mimochodom, začína i pomerne čoraz viac ubíjať, až dokonca premýšľa práve nad tým, že by s tým na môj veru celkom skončil!? Možno si uvedomuje nielen to, že hazarduje so svojim zdravím, v podstate si neustále koleduje predovšetkým o to, že jedného pekného dňa, ochutná niečo po prvýkrát a naposledy, ale zároveň sa vari najviac obáva aj toho, že by prišiel o svoju mimoriadne atraktívnu manželku Kajo, a to je už dosť čo povedať. • A Jódži Jamada o tom nakrútil pozoruhodný, inštinktívny a hĺbavý počin s dvomi/tromi nadštandardnými, hereckými výkonmi - par excellence, a to konkrétne v priamych podaniach: Takuja Kimuru ako samuraja Šinnodžoa & Rei Danovej ako žienky domácej, Kajo, ktorá, ako teraz pomaličky zisťujem, sa narodila presne v ten rovnaký deň a mesiac, ako aj váš milý recenzent, len samozrejme v inom roku. Bola mi nadmieru sympatickou, a pritom som o tejto skutočnosti vôbec nič nevedel. (Poznámka: a zasa i niekdajší, americký prezident Babrák Ohava, pardon Barack Obama, je taktiež v našom „klube” , no bohužiaľ o ňom toto tvrdenie ani zďaleka neplatí...) • V režisérovom ponímaní sa súčasne jedná i o zakončenie samurajskej trilógie - so začiatkom u Súmraku a s koncom u akurát recenzovanej Lásky a cti, a niekde uprostred sa tiež nachádza i Skrytá čepeľ, na ktorú si medzitým už poriadne brúsim zuby! • Z mojej strany zväčša prevládala, takmer úplne maximálna spokojnosť, ktorej k maximálnemu hodnoteniu až zas tak veľa príliš nechýbalo, pričom ak beriem film ako celok, tak v tomto prípade by sa predsa našlo i zopár chybičiek na kráse, kvôli ktorým nakoniec tak neučiním, i keď ktokoľvek vrúcnejší by kľudne mohol. ()
Je to oficiální. Yôji Yamada JE geniální režisér. Myslel jsem si to už při prvním díle "samurajské trilogie", u druhého jsem byl maličko sklamán (pocit déjà vu), třetí, nejkomornější, ale vše vynahradil. Do jisté míry jiné, ale záběry kamery, hudbou, "ušmudlanou" paletou barev a pocitově stejně dokonalé. Příběh samuraje, který přijde o zrak (a kterého příjem je tím ohrožen), příběh člověka, který není dokonalý. Ptáček v kleci, kterému zemřel partner a je mu smutno. Velmi lidské. ()
Jednoduchý príbeh, ktorý žiaľ nemal čím prekvapiť. Keby to Yamada vykreslil v ešte lyrickejších a poetickejších tónoch, bolo by to jedno. V tejto komornej (fakt asi najvýstižnejší prívlastok) atmosfére to skrátka vo mne zanechalo pramálo. A to som bol pripravený sa nechať dojať. Neprišlo. ()
Poslední část Yamadovy volné trilogie je stylově asi nejodlišnější, rukopis je však přesto patrný na první pohled. Téma je poněkud omšelé, rovněž Kimura je z hlavních hrdinů této série asi nejméně přesvědčivý. Přesto však zůstává oku lahodící kamera, i dynamičnost a působivost Yamadova sylu. Po shlédnutí celé trilogie u mě nejlépe vychází Hidden Blade (Twilight Samurai ode mě má vyšší hodnocení, poněvadž první konfrontace s Yamadovým stylem byla skutečně silná), i tento kousek však rozhodně stojí za shlédnutí. ()
Takto nejako si predstavujem zrod Zatoichiho. Aj keď hlavný hrdina Shinnojo má zo Zatoichim okrem slepoty a samurajského majstrovstva málo spoločné, táto paralela rezonovala v mojej hlave počas celého filmu. Posledný diel samurajskej trilógie Yoji Yamadu sa nesie v rovnako pomalom tempe ako jeho predchádzajúce dva diely. Komorný príbeh zasadený do prostredia domu odkazuje na Jasudziro Ozua a samozrejme Kurosawu v tom najlepšom ponímaní aký dokáže žáner Eastern obsiahnúť. Ako ich fanúšik a zároveň aj fanúšik Westernov u mňa prevláda slabosť pre jednoduché príbehy z čiernobielymi postavami, krehkými ženami a mužmi odhodlanými bojovať za správnu vec. Dve výborne dramatické sekvencie vo filme rezonujú ešte pekne dlho po skončení a rovnako ako v predchádzajúcich dieloch je komornosť príbehu obalená sentimentom a romantickou líniou, ktorá je vo filme neuveriteľne silná. Ak k tomu prirátame aj starého dobrosrdečného sluhu, je to rozhodne príbeh o zvláštnej trojici, poznačenej osudom, ktorá si nakonci k sebe nájde cestu. Krásne uzatvorenie jedného cyklu a rozhodne jeden z tých lepších súčasných samurajských filmov. Yamada je v tomto naozaj neprekonateľný. ()
Posledny diel Yamadovej trilogie mi pripada najslabsi. Postavy su skvele ako vzdy, takisto civilna atmosfera, vdaka ktorej som si Yamadove filmy zamiloval tu funguje bezchybne. Problemom je tentokrat zapletka, ktora je az prilis jednoducha a na bohatu stopaz dost riedka. Vdaka tomu som sa v druhej polovici filmu uz zacal trochu nudit. Pomale tempo mi v predchadzajucich dieloch nevadilo, ale tentokrat som mal miestami pocit, ze sa fakt nic nedeje a pribeh preslapuje na mieste. Chcelo by to trochu pridat na vrstevnatosti pribehu a mohla to byt rovnaka pecka ako predosle diely. Slusnych 7/10. ()
"Udělala jsem to jen kvůli tobě !! Kvůli tobě bych udělala cokoliv na světě.." ()
Málokedy mi vadia ukecané filmy ale tu by som uvítal aj trochu akcie. Film má síce pár dobrých zlomov ale aj pri tých som mal problém moje očné viečka urdžať pri živote. A ten záverečný "samurajský" súboj bol už len veľké sklamenie. Tvorca si mal brať príklad z Ichi ()
Zatím nejkomornější Yamada a asi i nejprocítěnější. Kimura je totálně geniální - Yamada samozřemě taky :-). Takhle si průměrný Evropan samurajský film asi nepředstavuje, mně to ale vyhovuje mnohem víc než takový Poslední samuraj. Škoda že se k jeho filmům tak blbě shánějí titulky... ()
Z celé pomyslné Jamadovi trilogie je tento film nejdramatičtější a nejakčnější. A byť je z větší části dost dobře domyslitelné, jak to celé dopadne a příběh není kdovíjak originální a už vůbec ne spletitý, líbil se mi asi nejvíc. Koneckonců kdo, když ne Japonci, jsou mistři v dělání noblesy z jednoduchých věcí. ()
Samurajska trilogia Yoji Yamadu tvori akysi vlastny zaner. Uz to nie je laskava jemna komedia, ako doterajsia vyse 70 filmova tvorba tohto filmoveho veterana, ale urcity velmy jemny humor v samurajskych dramach nepatricny mu nemozno upriet. Yamada toci samurajske filmy o skutocnom zivote samurajov, nie o hrdinoch akcnych samurajskych filmov. Nieco, co chcel aj Kurosawa natocit, ale nikdy sa mu to nepodarilo. Yamada po vyse 70 filmoch o beznom zivote ma dostatok skusenosti, aby sa o to nielen pokusil ale aj podaril. Aj napriek teme chudobnyuch samurajov a problemov, ktore z chudoby vychadzaju, nejde o socialnu dramu. ide skor o jemnu humanitnu filozofiu ako sa so vsetkymi povinnostiami a zivotnymi nastrahami vysporiadat. Ako zit spravne, podla samurajskeho kodu, aj ked doba pokrocila a feudalny system japonska sa pomaly rozpada a privilegovana kasta samurajov to najviac pocituje. Ako sa Yamada vyjadril, pri tvorbe filmov si pripada ako kuchar pri vareni nudli. Musi dat cloveku, to co ocakava, ale upravene jedinecnym svojskym sposobom. Love and Honour ma opat rovnaku schemu, chudobny samuraj, plno trapenia a povinnosti a silny zaverecny suboj. To sa ocakava. A ma aj nieco ine, nieco co sa kazdym varenim vylepsuje. Zmysel zivota v laske (na rozdiel od prvych dvoch dielov, kde islo o lasku nenaplnenu a trpiacu, ide tentoraz o lasku skutocnu, funkncu, az do krizy a prechodu cez krizu) a naviac samuraj, ktory ako vzdy, dokonale ovlada mec, aj ked ide o casy mierove a jeho zamestnanie je velmi nevojenske, je tentoraz slepy. Zo vsetkych tretich dielov, ktore sa aktualne vo filmovom svete urodili je Love And Honour najlepsim, ktory svojim sposobom prekonava aj diel prvy. Pravdepodobne vsak zostane aj najmenej znamim ako zo vsetkych trojek, tak aj z Yamadovej samurajskej trilogie. ()
Po Súmraku a Skrytom ostrí opäť skvelý Jamada. Takéto historické drámy obľubujem, a aj ked pôsobí tak pohodovejšie...nič dramatické sa v nom až tak nedeje...pozerá sa naň velmi dobre a na "jeden hlt", napriek dlhšej stopáži. Viac ako herci vyniká dobrý scenár a réžia. Potešila menšia rola Ogatu...šediny mu svedčia. Hodnotenie: 80% ()
Vycizelovaně neokázalé melodrama z romantizovaného feudálního Japonska, z doby samurajů - lásky a cti. Souboj na meče nám nabídne jeden jediný v závěru, jinak pozorně sleduje civilní život manželského páru (hradního ochutnávače a jeho ženy), jenž se vypořádává s těžkou ranou osudu. Možná se chvílemi plouží na neutrál, ale ve výsledku dokáže být velice silné a opravdové. ()
Nejvíce romantický příběh z trojice samurajských příběhů, tentokrát o Mimurovi, který se musí vyrovnat se ztrátou zraku a s přílišnou obětavostí své krásné, ale hloupé manželky. Jeho manželka je hloupá nejen proto, že si myslí, že její muž nepozná její jídlo, ale především proto, že si myslí, že mu pomůže obětováním své věrnosti za kus žvance. Rozuměl jsem Mimurovy zlosti, jen blázen by vyměnil život s věrnou ženou v chudobě, za život s nevěrnou v bohatství. – „Zdatnou ženu kdo nalezne? Nad skvosty zdaleka cenu má. Manžel na ni se spoléhá, o zisk nemá nouze.“ (Přísl. 31, 10-11) ()
Reklama