Režie:
Kenneth KainzScénář:
Kim Fupz AakesonKamera:
Sebastian BlenkovHrají:
Anders Matthesen, Laura Bro, Morten Suurballe, Lisbet Dahl, Helle Hertz, Andrea Vagn Jensen, Claus Flygare, John Martinus, Jesper Christensen, Niels Skousen (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Realita a vysněný svět se střetávají v myšlení narušeného muže v komorním dánském dramatu Kennetha Kainze, oceněném cenou Robert a cenou režisérů z festivalu Fantasporto. Oním mužem je zde Kriss Henriksen, vlastně ještě mladík, který trpí Asbergerovým syndromem, nevzdáleně podobným známějšímu autismu, a který většinu svého života strávil v psychiatrických ústavech. Rozhodně ho tedy bylo víc než času, který prožil po boku své matky, jež ho nenávidí jako hlavní důvod, proč je stále sama. To ale Krisse tolik netrápí. Jeho hlavním zájmem je totiž film Čisté srdce, melodrama ze 40. let, jež má na videokazetě a které viděl snad už tisíckrát, a to přes fakt, že kvůli vadě na konci pásky nikdy nezjistil, jak vlastně celý příběh dopadne. A protože ho hlavní hrdinka tohoto černobílého snímku, půvabná Linda, skutečně uhranula, rozhode se mentálně retardovaný Kriss, že ji společně se svým kamarádem z léčebny musí zachránit. Utečou proto z uzavřeného oddělení léčebny a vydají se vstříc světu, který byl pro ně až doposud zakázanou zahradou. Za zdí však na oba muže čekají nástrahy, které si nikdy ani nedokázali představit. V hlavní úloze neveselého nahlédnutí do zmatené mysli postiženého člověka exceluje dánský herec Anders Matthesen. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (21)
Dánská dramata mají svou specifickou atmosféru a styl. Nejinak je tomu i v případě Čistých srdcí. Anders Matthesen a Morten Suurballe vytvořili netypickou dvojku kamarádů, kteří uprchnou z psychiatrické léčebny, aby našli vysněnou dívku ze starého, černobílého filmu. Pro Krisse je postava Lindy, která se musí prát s útrapami života, můzou a snad tou jedinou věcí, která dává jeho životu nějaký smysl. Jeho oddaný přítel Willy za ním stojí, ať se děje cokoliv. Morten Suurballe mi připomínal Borise Karloffa coby legendárního Frankensteina. Ta tvář, ty jakoby těžkopádné pohyby... Závěrečná pointa je překvapivá a potěší. A úplný závěr filmu nechává pro Krisse naději, tak jako tomu bylo u jeho milované Lindy. ()
Čekal jsem sentimentální drama, dočkal jsem se drsného a autentického příběhu v nejlepší dánské tradici, jemuž se poměrně dobře daří propojovat současnost (snímanou takřka v dogmatickém stylu) s věrnou rekonstrukcí pamětnického filmu (na níž mají stěžejní podíl čeští tvůrci z Barrandova) a dosáhnout tak velmi dobře zvládnuté emocionální tečky, při níž se člověk těžko ubrání dojetí. ()
Jedna z oblastí, kam se těžko proniká, je mysl psychicky narušeného člověka a v tomhle případě šlo u Krisse o Aspergerův syndrom. Je to hodně zajímavě zpracovaný příběh, kde se prolíná Krissův život s jeho rituálním sledováním filmu pro pamětníky Čistá duše, který ho nakonec ovlivní až k takovému jednání, které vyustí v dramatický závěr. Abych pravdu řekla, měla jsem chvílemi silně ambivalentní pocity, které se střídaly s těmi, kdy mně byl Kriss docela sympatický a přála jsem si, aby všechno mělo trochu jiný průběh. A opět dávám jednu hvězdu dolů za toho psa. Zajímavý komentář : charlosina ()
Tak toto mi nesadlo. Duševne chorý chlapík, ktorý žije len podľa filmu. Ak sa mu niekto nepáči - je naňho napr. nevrlý - vytiahne na neho pištoľ, ktorá je v jeho očiach predmetom dennej potreby, ako napríklad vidlička. A že tých "zlých" ľudí stretne kopu. A keď sa film dostane do situácie, z ktorej sa nedá scenáristicky jednoducho vykorčuľovať, nevadí - dáme tam strih a hlavný hrdina je už niekde inde so zdravou kožou. Alebo bude hlavný hrdina hovoriť plynule anglicky, hoci doteraz vedel len to, ako sa vlastne sám volá. Keď už pozerať film o duševne chorých, tak o takých, čo nechodia ozbrojení a cez ktorých si uvedomíte, aký je svet vlastne krásny. Napríklad http://www.csfd.cz/film/32273-osmy-den-huitieme-jour-le/ ()
Dva idioti jako od Triera během jednoho večera vymyslí a do praxe uvedou plán, který by hrdinové Prison Breaku kutili půl roku. Zde prvně vysvitlo, že s tímhle filmem něco nebude v pořádku. Stejně jako Kriss totiž pohlíží na svět příliš filmově a unikají mu relevantní „drobnosti“, které činí život autentickým. Naprosto selhává psychologie postav: jak máme přiznat ono čisté srdce agresivnímu jedinci, pro kterého neplatí žádné mravní imperativy, ale který se – k divákově zmatenosti – občas chová naprosto logicky? Býti zlým cynikem, sleduji Čistá srdce jako komedii. Komedii chladnou jako madlo od rakve. Film o lásce k filmu nakonec paradoxně slouží zejména coby důkaz, že filmy škodí zdraví. A nemusí jít nutně jen o uhlazené romance ze čtyřicátých let minulého století, jejichž režie by Kennethu Kainzovi zjevně sedla lépe. Bohužel se, Dán jeden, minul dobou. 50% ()
Galerie (11)
Zajímavosti (1)
- Ve filmu si zahrála česká herečka Nina Jiránková. (M.B)
Reklama