Obsahy(1)
Bezcílnost svého života v oprýskaném paneláku, cynismus a absenci citů si Raša v kristových letech uvědomí teprve při konfrontačním setkání s dávným kamarádem. Katalyzátorem prozření se mu také stane duševní nemoc stejně starého souseda. Jeho onemocnění vzniklo právě přílišným hledáním smyslu života při studiu okultismu a různých náboženství v kombinaci s opiáty… Ve své druhé rovině příběh ukazuje existenční problémy obyvatel na maloměstě současného Srbska, které poznamenala nejen válka, ale jejichž národní identitu nyní stírají negativní západní vlivy. Precizní režie, výborná kamera, skvělé herecké výkony spolu s kvalitní předlohou daly vzniknout komornímu dramatu, jež vyniká realističností postav a syrovostí dialogů. (Febiofest)
(více)Videa (1)
Recenze (10)
Ti Jugoši jsou trochu národ pošuků a nejinak se prezentují i ve své tvorbě. Hadersfild je drama natočené podle stejnojmenné a zdá se, že úspěšné a také velice dobré divadelní hry. Obsahově není sice nějak extrémně inovativní - podobný příběh o určité životní bezvýchodnosti byl přežvýkán již mnohokrát, tady se ho podařilo prezentovat svižně, zajímavě a s cynickým humorem. Film je sledovatelný i díky bizarnosti některých figurek a uvěřitelnosti dalších, dohromady to funguje, postavy jsou zahrané výborně. Že ale ta Kristova léta prožívají trochu jinak než třeba "hrdinové" Smithovských Clerks je nasnadě, na svůj úděl ale nadávají stejně sprostě a s podobně kulometnou frekvencí... ()
Ugljesa Sajtinac vytvořil welshovský svět plný nečistoty, bezvýchodnosti a expresivního vyjadřování, pod jehož hrubou slupkou se skrývá nebývale osobní a emociálně čisté drama o poválečné jihoslovanské generaci. Daří se mu výtečně vykreslovat atmosféru, ve které se postavy snaží vyrovnat s komplikovanou minulostí a zejména jejími následky nach samotných v současnosti. Nicméně snímek funguje zejména ve svém divadelním rámci, převod na celovečerní filmový formát se neobešel bez problémů. Celý ten koncept rozdělení do několika kulis (byt, sousedky byt, venkovní prostor/chodba) sice Živković využívá, jak nejlépe umí, přesto je v konečném důsledku patrná jakási vyčerpanost a na začátku těžký rozjezd. Je zřejmé, že vzhledem ke konverzační povaze dramatu není při konverzi z jednoho formátu do druhého třeba příliš měnit, přesto se tu krásně ukazuje, že oba formáty mají přeci jen jiné požadavky. ()
Depresivní film o generaci žlutého lva je plný cynismu, hýčkaného smutku a pocitu zmaru. ()
Nezaujalo. Vcelku film o ničem. zajimavou postavou je lehky mental. Zbytek je nezajimava sebranka neustale a bezduvodně mluvící sprostě. Na jebu ti mater uz jsem byl alergický. V podstatě nevím co si z toho vzít. Hlavní postava se chová naprosto nelogicky až dementně. Ostatní jsou celkem normálni a hodně nudní. Nezachrání to ani lolita anějake to hulení. Vcelku hodně bezduché. ()
Odhliadnuc od tých nadávok, ktorých je tam toľko, že ani raperi na nich nemajú, je to perfektný film. Životná bezvýchodnosť (Život v malom meste, chlapa v Kristových rokoch, v malom byte, vzťah s nymfomatickou študentkou, chľast, marihuana a nezmyselná práca), bezcieľnosť ("Pozeráš Simpsonovcov? Nie, nemám anténu, otec ju predal, teraz sledujem len porno a klasiku. Klasiku - ruské bájky - babu jagu."), strata národnej identity ("Náš lev je žltý, lebo sme všetko naše pošťali"), strata citov a cynizmus("Čo robíš? Čurám,...teraz som netrafil."). Toto je svojský príbeh, ľudí z generácie postihnutej vojnou. Každý z nich sa so životom vyrovnal inak a veľa sa s ním nedokázala vyrovnať. Smutné, ale nakoniec má dobrý koniec, keď si svoju situáciu hlavná postava Raša uvedomí. Či, však už svoj život zmení tu nie je ukázané, ale to je už na nás, ak ma chápete. Veľmi pekný, trocha psychologický snímok. ()
Galerie (12)
Photo © Eye To Eye
![Hadersfild - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/167/167619_f99874.jpg)
Reklama