Režie:
Edward BurnsScénář:
Edward BurnsKamera:
Frank PrinziHrají:
Heather Graham, Stanley Tucci, Edward Burns, Rosario Dawson, Brittany Murphy, David Krumholtz, Dennis Farina, Callie Thorne, Aida Turturro, Penny Balfour (více)Obsahy(1)
Hlavními hrdiny amerického nezávislého snímku je šestice typických obyvatel New Yorku. Televizní producent Tommy se právě rozešel se svou přítelkyní a zažívá tedy typické trauma z odloučení. To mu ovšem zpříjemní krátkodobá známost s dívkou z videopůjčovny Mariou, ovšem nepohrdne ani vdanou realitní agentkou Annie, se kterou se seznamuje při hledání bytu. Annií vyšla v životě většina věcí, kromě manžela Griffina, se kterým prožívá partnerskou krizi. Není divu, když ji Griffin, úspěšný devětatřicetiletý zubař, soustavně podvádí s devatenáctiletou servírkou Ashley, kterou potkal jednoho dne v parku. Když jí otevře oči jejich společná kamarádka, Annie se začne zajímat o nadějného muzikanta Bena. Ten se totiž zrovna před rokem rozvedl s Mariou, dívkou z videopůjčovny a potřebuje slova útěchy. Zdá se že v miliónovém městě se kruh partnerství, podvodů a nenaplněných lásek uzavírá. Jak se tedy pozná, že právě to je ten jediný a pravý, když po ulicích potkáváme denně tolik tváří? To je otázka, na kterou se v dokumentárně laděném filmu ze života společensky tepajícího New Yorku snaží odpovědět režisér a scénárista Edward Burns, který si zahrál rovněž jednu z hlavních rolí. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (28)
Další zajímavý nezávislý film zasazen do prostředí města New York. Herecké výkony jsou naprosto přirozené, nejvíc sympatický mi byl samozřejmě David Krumholtz. Volná kamera dobře vystihuje dynamičnost města a přispívá také k tomu, že i film je naprosto dynamický a uteče jako voda. Konverzační humor je také na úrovni; Ben (David Krumholtz) se ptá Ashley (Brittany Murphy): "Vy nejste z New Yorku, že?" - "Jsem z Iowy" - "Jednou jsem byl v Atlantě." (Brittany Murphy pochází z Atlanty). "Odkud je?" - "Z Iowy." - "Z Iowy? Kde to kurva je?" :) ()
Chvilkami to i vypadá, že by to mohlo mít nějaké poselství. Pokud tam ale nějaké bylo, tak se ztratilo pod nánosem vulgarit a precizních situací. Je zcela očividné, že se Burns inspiroval filmy Woodyho Allena. Jenže Woody má v něčem navrch. V jeho snímcích dominuje humor, který zde úplně chybí. Přesto příjemné překvapení, hlavně díky obsazení. ()
Rozhodně překvapivý film o prolínání vztahů několika lidí žijících v New Yorku. Scénář a hlavně některé dialogy mi dost připomínali snímky Woodyho Allena (například neustále omílaný vtip o velikosti penisu nebo rozhovory manželů,...), jejich kvalita ale těm Allenovým nesahala ani po kotníky. Přesto je však zajímavé, jak se režisér k filmu staví. Díky volné kameře se může zdát, že se jedná o dokument - tento pocit je ještě více umocněn rozhovory s postavami, které jsou volně vloženy mezi jednotlivé části příběhu - a kameraman samotný je součástí děje, přihlíží, ale v žádném případě do něj nevstupuje, divák si tak v některých situacích může spíše připadat jako někdo kdo sleduje video natočené nějakým šmírujícím zvrhlíkem sledujícím vztahy několika obyčejných lidí. Právě obyčejnost postav je největší zbraní snímku, hrdinové jsou totiž naprosto normální a chovají se přirozeně, možná i tak jako my sami. Přesto však filmu chybí nějaké překvapení a silnější momenty, které by mu pomohli zůstat déle v naší paměti. ()
Woody Allen napadne asi každého filmového fanouška už tak po pěti, deseti minutách. Edward Burns to ale z mého pohledu zvládnul na výbornou. Film se mi trefil přesně do nálady, ačkoli nejsem silný angličtinář, zvládl jsem to bez titulků a výjimečně si filmovou angličtinu vychutnal. Nemohl jsem se vystříhat sentimentálních vzpomínek na moji oblíbenou herečku, která již není mezi námi, zato jsem se výtečně bavil u eskapád poměrně mladistvě vypadajícího Stanleyho Tucci. Špičková záležitost, pro niž nemám nic jiného než chválu. ()
Inspiraci Woody Allenem by musel přehlédnout jen slepý, naštěstí Edward Burns zůstal jen u ní a mozaiku vztahů nešrouboval do allenovského vtipu, naopak ji rozehrál poměrně civilně a při zemi, aniž by ale na humor rezignoval, udělal to po svém a velmi sympaticky."Sex a láska jsou složité". Jo, Edwarde, to mi povídej, a nejen za to, že jsem na tvé pokusy být emancipovaným tvůrcem už párkrát protáhla ksicht, ti teď dávám 4. ()
Reklama