Režie:
Darren AronofskyScénář:
Robert SiegelKamera:
Maryse AlbertiHrají:
Mickey Rourke, Marisa Tomei, Evan Rachel Wood, Mark Margolis, Todd Barry, Wass Stevens, Judah Friedlander, Marcia Jean Kurtz, John D'Leo, Ajay Naidu (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Na konci 80. let zaplňoval Randy „The Ram“ Robinson, profesionální wrestler, titulní stránky novin. Nyní, o dvacet let později, se těžko protlouká životem a ve školních tělocvičnách a komunitních centrech kolem New Jersey dělá vystoupení pro hrstky nezdolných wrestlingových fanoušků. Své dceři se odcizil a není schopen si udržet skutečný vztah. Randy žije pro vzrušení z show a pro obdiv svých fanoušků. Nicméně infarkt ho donutil odejít do důchodu. Pomalu si začíná zvykat na novou situaci a oceňovat stav svého života – snaží se znovu spojit se svou dcerou a rozvinout vztah se stárnoucí striptérkou. Nic z toho se však nedokáže vyrovnat lákání ringu a wrestlingové vášni, které hrozí, že ho opět pohltí. [44. MFFKV 2009] (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (1 461)
Po perfektním Requiemu za sen a mnou příliš nepochopené Fontáně, u mě Aronofsky opět boduje. Wrestler se mi k mému milému překvapení dost líbil. Od hlavního hrdiny, kterému sem okamžitě začal fandit, přes dobrý příběh (mně přišel originální; i právě díky tomu wrestlingu a jak zde někteří sami píší, dařilo se mu velmi obstojně obcházet klišé), ekfektně ukázané bitky v ringu (ne že bych wrestlingu holdoval, to vůbec, ale ikdyž to bylo někdy celkem nechutný, působilo to dost autenticky a jako laik sem si udělal lepší obrázek o tomto "sportu"), po super hudbu, slušně udělaný konec. Mickey Rourke hrál fakt skvěle, asi bych se na něco (nejspíš drama) s ním rád v budoucnu koukl (a ta nominace na zlatou sošku byla dle mého skromného názoru zasloužená). Ale nejen on, Marisa Tomei a Evan Rachel Wood zahrály taky dost dobře. Vidím to na slabší, ale plný počet. ()
Mickey je výborný, ale asi by som to nenazval úchvatným herectvom, ako skôr presným typovým castingom, z ktorého vzišlo totálne vtelenie sa do postavy. Čo samozrejme nevadí, práve naopak. Smoking hot Marisa a Evan Rachel sú mu dobrými spoluhráčkami. Darren je sympaticky utlmený a jeho vlastne jediná režisérska koncepcia (držať sa s kamerou hrdinovi v pätách) funguje dobre. Nie je to nezabudnuteľný kus, trebárs Rocky sa ma dotkol viac, ale rozhodne je to vysoko nadpriemerný filmový zážitok. ()
Stylistická poznámka úvodem: Wrestler řeší nesmírně pozoruhodným způsobem spojování po sobě následujících scén. Předešlou scénu zakončuje vždy staticky a následující dynamicky (měřeno chováním postav v záběru) a vice versa. Kupř. Rourke sedí v bejváku a rozjímá, čímž scéna končí, načež v následující scéně pochoduje do baru. Tím pádem je divák vždy vytržený něčím jiným, opačným, než co předcházelo, a proto na toto předcházející ihned zapomene. Což je přinejmenším kuriózní, protože tento postup zajišťuje velice účinně kontinuitu filmu, přitom samotná metoda (střídající dynamiku a statiku) zdaleka kontinuální z principu není. Ale funguje to až překvapivě dobře. ____ Zatímco hudba pochází z 80. let a funguje pro hrdiny jako paměť, obraz a vizuální pole zastupuje aktuální zkušenost – zápasiště pak předěl; místo bolestného návratu i eventuální naděje. Společné a nikoliv náhodné znaky mezi wrestlingem a striptýzem nelze přehlédnout. Oboje je sehrané a má blíže k divadlu než ke sportu. Oboje je opakem člověčenství. ____ Empatie je jeden z nejsilnějších způsobů, jak působit na diváky, proto pokud chcete zapůsobit v nejvyšší možné míře, zajistíte ve scénáři, aby bylo s protagonisty příběhu zacházeno nevybíravě a nespravedlivě. Kupř. v jedné ze scén vidíme domláceného Rourka po konci zápasu, ale přes flashback jsme nuceni ho znovu prožít (a nikoliv s hlavní postavou, režisér přetáčí děj pouze kvůli divákovi). Po celých 109 minut vyvstává napětí mezi tím, zda skončí (a to doslova) dřív hlavní postava, nebo film. Divák na jednu stranu sympatizuje s postavou a uvítal by, kdyby film skončil ještě před koncem Rourkea, na stranu druhou, jak vysvětlit libost, kterou pociťují diváci dobře napsaných tragédií ze smutku, strachu, úzkosti a podobných vášní, jež jsou samy o sobě nepříjemné a stísňující (tímhle paradoxem se jako první zabýval Aristoteles)? A odtud vyplývá – nesympatizujme s hlavní postavou pouze proto, aby nám zajišťovala slast a libost, která ze sledování každé tragedie vyplývá, přičemž konec této postavy by pro nás znamenal nikoliv konec lidského života (to je nám jedno), ale především konec zdroje těchto našich slastí? ____ Připojuji se k RT komunitě, která byla konsternována nominací Předčítače na úkor TDK / Wrestlera, a stejně tak se připojuji k těm, kteří by sošku za herecký výkon viděli mnohem raději než u Seana Penna v rukou Mickey Rourka. Wrestler je opravdu nezřízeně dojemný, silný a bravurní biják. Takovou intenzitu jsem si prožil naposled u Mostu do země Terabithia a v menší míře u Milionáře z chatrče, jenže ten na rozdíl od Wrestlera, který ohledává uvnitř území, odrážel hlavně imperialistickou fantasii Boylea. Americký film, americký režisér a americký herec hrající v amerických filmech, toliko upřímný Wrestler. Nikoliv koprodukční film, francouzský režisér a belgický herec hrající v amerických filmech jako u translokačního, eticky mnohem ošemetnějšího JCVD. ()
Ani mé třetí setkání s tvorbou Darrena Aronofského neskončilo dobře, i když tentokrát za to nemůže ani tak osoba režiséra, jako především námět, jehož prostředí a hrdinové mi prostě přijdou odpudivé. Wrestling považuju za pokleslou zábavu, i když to je především problém poptávky publika bažícího po nových gladiátorských zápasech. Nemám navíc nijak v lásce ani Mickeyho Rourkeho a s čestnou výjimkou Angel Heart mě žádný z jeho snímků nepřivedl k nadšení. A do třetice všeho, jeho hrdina mi nepřišel ani trochu sympatický a za svůj osud si mohl se vším všudy sám. Vybral si a zaplatil svou cenu. Jeho obsazení přitom sedí - vzhledem k jeho boxerským úletům a povaze je typově obsazený přesně. Do nějaké velké hloubky ten film určitě nejde, je předvídatelný a postavy, ať už hlavního hrdiny nebo striptérky, která jak jinak je zároveň starostlivou matkou a touží po úniku z tohohle zkaženého prostředí, zavání tak trochu kýčem. Celkový dojem: 45 %. ()
Vynikající filmařina po všech stránkách mě bohužel nechytla tak, jak asi měla. Netvrdím, že je to problém filmu, je to asi problém můj, protože jednoduše wrestling, ani jiné bojové sporty, vůbec nemusím a dívat se velkou část filmu na to, jak do sebe dva siláci mlátí, shazujou se na ostnaté dráty, střílí do sebe sešívačkou, to fakt není nic pro mě. Nechápu, jak něco takového může vůbec někdo dělat a ještě se tím bavit. Nicméně, Mickey Rourke mě skoro i přesvědčil, že prostě tohle JE to jediné, co může v životě dělat (i když jako prodavač lahůdek byl docela okouzlující). Jak na bojišti drsný chlap s rozzářenýma očima dokáže mít i slabé chvilky, když se snaží dostat svoji "známou" na rande nebo když usiluje o přízeň svojí dcery... I díky scénáři s výbornými dialogy a zdatně sekudnující Marise Tomei je pro mě výkon M.R. prostě jedinečný. Sice "Wrestler" nepřináší vůbec nic nového, všechno už jsme to někde viděli, ty tisíce příběhů o zašlé slávě a životních zklamáních, ale i tak jde o parádní film, který stojí za to vidět. ()
Galerie (35)
Zajímavosti (32)
- Mickey Rourke (Randy Robinson) natáčel všechny zápasové scény sám bez kaskadéra nebo dubléra. (The Viper)
- Videohra, kterou Randy (Mickey Rourke) hraje, byla vytvořena pouze pro potřeby filmu. Její název je "Wrestle Jam '88" a na žádost režiséra bylo naprogramováno hratelné demo v grafice 80. let. (Riker)
- Režisér Darren Aronofsky a herečka Marisa Tomei (Cassidy) chodili na stejnou školu. (don corleone)
Reklama