Režie:
Filip RenčKamera:
Karel FairaislHudba:
Jiří ŠkorpíkHrají:
Karel Roden, Lucia Siposová, Václav Jiráček, Vladimír Dlouhý, Norbert Lichý, Zdeněk Dušek, Vladimír Kulhavý, Luboš Veselý, Zuzana Šavrdová, Radka Fidlerová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Josef Douša (K. Roden) se vrací z první světové války s přáním po válečných útrapách prožít v poklidu spokojený život s mladou manželkou (L. Siposová) kdesi v zapomenutém kraji, v drážním domku u železniční trati. Sžívání dvojice je však při složitých psychických i fyzických problémech hrdiny (který načas ztrácí sluch) nesnadné… Jednoho dne Douša zabrání mladému muži skočit pod vlak. Zachráněný muž – hrobník Ferda (V. Jiráček) – se ovšem po incidentu zamiluje do Doušovy manželky. Ačkoliv se Doušovi sluch za určitý čas vrátí, předstírá i nadále svoji hluchotu, aby zjistil, co si o něm, i o tušeném vztahu jeho ženy k Ferdovi, lidé říkají za jeho zády. Ovšem pravda je nebezpečná zbraň… Román Josefa Kopty Hlídač č. 47 vznikl v roce 1926 a byl kritikou označen za jeho nejlepší dílo. Poprvé byl zfilmován už v roce 1937 režisérem J. Rovenským s J. Průchou v titulní roli. V roce 2008 vznikla v České televizi jeho nová filmová verze – tentokrát zpracoval předlohu zkušený televizní autor E. Verner, který ve svém textu vyzdvihl téma bolestného údělu člověka, jenž, ovlivněn a poznamenán hrůznými válečnými zážitky, doufá, že ve svém dalším životě najde díky lásce, přátelství, práci a rodinnému štěstí ztracenou rovnováhu. Filmový scénář režiséra F. Renče, na kterém spolupracoval se Z. Zelenkou, podtrhuje dramatičnost předlohy a posiluje i domýšlí osobní vazby všech hrdinů. (Česká televize)
(více)Recenze (595)
Díky Rodenovi alespoň průměr, příběh postrádá napětí, děj nemastný neslaný (nerad cituji Cubajze, ale výstižněji to asi nejde). Místy nuda. Kulisa nádraží a neustálý záběr na tentýž vlak působí lacině. ()
Pěkný český filmek, ve kterém pěkně zahrál hlavní roly K. Roden. Jeho výkon a proměna postavy jsou hodně povedené. Příběh je pěkný. Zezačátku mě to moc nebralo, ale postupem času mě film začal zajímat a konec mě celkem dostal. Za mě 70% :) ()
ČT1 HD - Film jsem shlédnul v české premiéře v HD rozlišení, tudíž jsem si to vizuálně užil. Pěkné záběry lokomotiv v zasněženém prostředí + kvalitní příběh + Roden a Dlouhý + 100 nepromarněných minut = Renč natočil zase pěkný film = 4 hvězdičky = 77% // (28.2.2014) ČT2 HD - Druhá projekce a hodnocení ponechávám. Dle mého se to na české poměry velice povedlo. 77% (with J.) ()
Jsem milovníkem Koptova psychologického románu Hlídač č.47. Nejsem milovníkem Filipa Renče a tak jsem byla doopravdy zvědavá na tato dvě spojení. Pochopitelně jsem to trochu čekala ,že zklamání přijde. Z Koptova románu zbyl jen Douša a jeho předstíraná hluchota. K Doušovi pak přidali tuctovou zápletku pro nenáročného diváka , okořenili pěknými obrázky zasněžené krajiny a protknuli neuvěřitelným množstvím stále se opakujících válečných flasbacků , zřejmě , aby se alespoň trochu přiblížili temnosti románové předlohy. Výborným tahem bylo obsadit do hlavní role Karla Rodena , který jako již tradičně podává vynikající výkon a zvedá celý příběh o několik stupňů vzhůru. Vzhledem k tomu ,že nemám o práci a talentu k vedení herců režiséra Filipa Renče valné mínění, budu tentokráte v hodnocení mírnější a protože konečně nenatočil dvouhodinovou reklamu , tak za Hlídače zaokrouhluji směrem nahoru.....P.S. Hodně si tu stěžujete na Františku....musím říct ,že v románu má její smrt jednu z klíčových rolí....ovšem o co zde šlo scénáristům taky netuším , protože ve filmovém příběhu opravdu postrádá smysl. ()
Absolutorium jednoznačně patří Rodenovi a Dlouhému (RIP). Sice film kráčí pomalu jako zasněženou krajinou, ale o to více působí na lidi. Chladný a smutný příběh jednoho veterána, který doplatil na klasické trauma z války a faktoru krásné ženy v dědině. Za krásnou krajinu dávám ještě jednu hvězdu. Příjemné překvapení i díky tomu, že tento film šel ve stejnou dobu jako obě komerční cirkusy s talenty. ()
Pokud zapomenu na to, že jsem četla knižní předlohu k tomuto filmu a nebudu brát v potaz to, jak jsem se zde před nějakým časem rozčilovala nad pošlapáním a radikální změnou vůbec celé pointy příběhu, což mi pak přišlo docela hodně přehnané, zbaběle měním svůj původní elaborát v jiný, kratší a snesitelnější. Předně úchvatný, přesvědčivý a bezchybný Karel Roden v hlavní roli, vynikající výkon Vladimíra Dlouhého v roli odporného a slizkého kostelníka, nádherné záběry zasněžené krajiny a spoustu opravdu dojemných scén, z nichž ani jediná by nebyla tak hmatatelná a plná citu, kdyby v nich nefiguroval právě můj oblíbenec Roden. S jeho přítomností se slabší výkony ostatních herců stávají snesitelnějšími, film dostává na vážnosti a člověk už tolik křečovitě neprožívá dění na plátně. Jsem ale přeci jen zastáncem původních předloh, a zde mi opravdu nesedlo zcela jiné pojetí Koptova díla, protože rozdíl ve skutečnosti, že vám zničí život pravda, nebo jen pomluva je velmi markantní a mrzí mě, že celý tento nadějný film nebyl nakonec "jen" o té pomluvě. ()
K tomuto filmu mě napadá jen a jen chvála.. Je tak skvěle propracovaný, úžasně reálný a skutečný a v neposlední řadě vynikajícím způsobem ukazuje, co prožívá člověk, který přežije frontu.. Je v něm názorně ukázaná všechna ta zloba, co se v lidech skrývá.. Renč ani Roden mě samozřejmě nezklamali, ba co víc, opravdu jsem si oblíbila Vladimíra Dlouhého, který byl vážně fascinující.. Celý film jsem sledovala se zatajeným dechem a u většiny scén mi naskakovala husí kůže. Tohle je tak úžasný film! A ten závěr byl prostě bezchybný.. Tolik bych ten film chtěla vychválit, ale bohužel na to mám asi příliš slabou slovní zásobu.. Prostě SKVĚLÉ!!! :) ()
Po delší době kvalitní český film, a po neuvěřitelně dlouhé době kvalitní český film Filipa Renče, líbilo se mi to, což mě samotného překvapilo, na to, s jakou skepsí jsem si to pouštěl. ()
Děj se chvíli nesmyslně courá a pak zase sviští jako rychlíkem. Díky Rodenovi a přírodě se ale svezete rádi. ()
Dobře propracované drama, psychologie a celkově příběh. Technické provedení filmu dokonalé - skvělé exteriéry, kostýmy, nasvětlení... Jediné, co mě na filmu vážně naštvalo byly herecké výkony představitelů manželky a hrobaře - nevím, jestli tihle dva lidé neumějí hrát, nebo je prostě režisér Renč nezvládl. ()
Karla Rodena mám rád, a proto jsem měl asi trochu větší očekávání. Atmosféra zimní odlehlé stanice byla hezká, hudba ušla, ale příběh a postavy mě do děje vůbec nevtáhnuly. Pořádně svou roli zahrál asi jen Roden a to mi bohužel nestačí. Nebavil jsem se. ()
Spíše než film o Hlídači č.47 je to film o nevěrné a hloupé káče,které nebylo dobré to co měla a nevážila si toho. Karel Roden,kterého mám ráda za jeho skvělé herectví mě tu nezklamal ale občas i pobavil svými velice častými halucinacemi..Díky němu film ode mě dostal 3/5. Ovšem to další na filmu jako třeba herci(kromě Vladimíra Dlouhého - budiž mu země lehká)to se nedá ani slovy vyjádřit jak moc jsem byla znechucena...Dost vtipné mi přišlo,když hrobník zjistil,že "hluchý" hospodský slyší tak to mě opravdu pobavilo. Perfektní byl také konec kdy ti zlí vlastně přijdou na buben ovšem dořešení toho zda byla malá Žofie vůbec Josefa Douši nebo ne to už se pravděpodobně nedozvím...Nebýt pana Filipa Renče,který se plance do scénáristiky bylo by to OK. ()
Anděl smrti rozprostírá své perutě nad osudy hrdinů válečných tragédií a doprovází tento citově hluboký příběh o zradě a lásce. Velmi pěkně udělaný film z prostředí střetu válečných hrůz a pokřiveného života navrátivších veteránů, jejichž tragédie nebudou nikdy pochopeny. ()
S potěšením sleduji, jak se stylově stagnující česká kinematografie pomalu začíná otevírat ryze filmovým postupům a tím se jí daří opouštět pouta její provinciálnosti (tento rok už se to povedlo Karamazovým, Tobruku i do jisté míry Venkovskému učiteli, příštímu v tomto ohledu dominuje Normal). Hlídač vychází ze silné předlohy, která má co číci i dnes, přesto však největší devizou je právě technické zpracování - Faraislova kamera je jedním slovem úchvatná, skvěle vykreslující atmosféru zapomenutého a nehostinného západákova a zimní scenérie ji vysloveně sluší. Když se navíc přidá výrazná hudba (hlavně v povedených záběrech spící krajiny, v příběhu samotném by se měla držet více při zemi), je o parádní zážitek z pouhého "kochání se" zajištěn. Roden je pro roli přímo stvořen a exceluje od chladně působícího začátku po srdcervoucí konec. Šipošová je v první scéně s Jiráčkem velmi rozpa- čitá, ale později jsem si na ní zvykl, hlavně typově se prostě do filmu hodila, ale měli jí spíše nechat mluvit její mateřštinou, právě jiný jazyk na jejím výkonu nepřidal. Jiráček je prkenný jako vždy a dosti sráží dojem dolů, jsem zvědavej jak se předvede v Jánošíkovi. Od absolutna také film dělí mírně rozvleklá a místy až nepříjemně melo- dramatická první polovina. ()
Nejprve vyzdvihnu výbornou stylizaci do doby po první světové válce. Umělecké ztvárnění, kvalitní kamera a výtvarná stránka filmu jsou kladné body, jenž tvoří podstatnou část hodnocení. Škoda je menšího pomyšlení na dějovou stránku a napínavějších momentů. Rozhodně nebylo levné natočit bojové mezi scény a stylizované vlaky, které dodávají snímku atmosféru. Tu také zajišťuje věrohodný herecký výkon obou hlavních představitelů v čele s Karlem Rodenem. Trošku mě mrzí, že závěrečná "brečící" pasáž (mě také dostala pouze díky podkůži lezoucí hudbě) je umístěna nápadně uměle. Celkově příjemná podívaná se stylyzovaným prostředím a díky mému bydlišti spojená i s hádankami míst natáčení. ()
Já nějak nevim. V kontextu Renčovy tvorby je to jistě velmi světlý okamžik, ale jinak na mě tento film působil nějak nevěrohodně. Karel Roden je skvělý jako vždycky a možná to je právě ono. Nevěřil jsem, že pozoruju příběh veterána Douši, ale Karla Rodena, který se oblékl do nádražáckého a bolí ho uši. Lucia Siposová a Václav Jiráček mu potom velmi prazvláštně sekundují. Přesto mně ten film nějak zalezl za límec, asi že tam furt sněží. ()
tak 75 % - podobně jako v případě Kdopak by se vlka bál a vlastně i Tobruku, je na Hlídači sympatické to, že se tvůrci (hlavně Renč) aspoň o něco snaží..ne všechno je dotaženo k dokonalosti, některé momenty jsou velmi působivé, jiné spíš ne.. nejsilnější i nejslabší stránkou snímku je hudba - ve vyhrocených momentech skvěle podtrhuje drama, aby v další chvíli skvělý nápad totálně pohřbila.. a ti skvělí herci ve velmi vděčných rolích! to byla paráda ()
Hlídač č. 47 se ke ke mně dostal náhodou, vůbec jsem neměl potřebu ho vidět. Ale zvědavost byla silnější, takže jsem si dvd pustil. Potěšila pěkná kamera a Roden, to je prostě Pan Herec. Ovšem ostatní karikaturky a divadelníci byli hrozní. Když pak příšerná Lucia Siposová začala mluvit jako by hrála v nové Troškově pohádce, načež roztáhla nohy hrobařovi, místnímu slizákovi, utnul jsem to a šel koukat na Psycho Copa 2. :-))) ()
Renčův Hlídač mi přišel jako řemeslně velmi dobře natočené komorní drama. Překrásná kamera, působivá hudba a především skvělý výkon Karla Rodena, který tu dokonale zastínil všechny ostatní herce, snad s výjimkou Vladimíra Dlouhého. Bohužel jsem se zatím nedostal ani ke knižní předloze, ani k původnímu snímku z roku 1937,takže nemůžu srovnávat. ()
Já vlastně nevím, co jsem od filmu "Hlídač č. 47" čekal. Asi trochu válečný film, možná i malinko akce. Neříkám, že tu nic takového není, ale jedná se jen o prostřihy, vzpomínky hlavní postavy, Josefa Douši, na zákopy. Prolínání reality se vzpomínkami je skutečně silné, intenzívní a spolu s herectvím Karla Rodena v hlavní roli jsou to největší pozitiva filmu, který není ničím jiným než příběhem o milostném trojúhelníku a následcích, které taková situace může mít a má. Někdy se prostě nevyplatí, když někomu zachráníte život. Během deseti až patnácti minut je vytvořena základní zápletka, která je rovněž téměř hned rozřešena. Film nepřináší naprosto žádné překvapení a po scenáristické rovině se jedná o klasický příběh, který vlastně ničím nevyčnívá. Jednalo se hlavně o skvělou příležitost pro Rodena, který skutečně rozehrál koncert a ve chvílích, kdy má hrát hluchého, je naprosto dokonalý. Kromě jeho vzhledu mu v tom pomáhá i hlas, který má také nezapomenutelný. Lucia Siposová nebo Václav Jiráček vedle něj pak vypadají jako dva studenti, co se právě přihlásili na FAMU a už si myslí, že mohou hrát první ligu. Jejich herectví je nepříliš sugestivní a málo uvěřitelné. Nejsou postavami, ale jenom je hrají. Roden je postavou, Roden je Douša. Když jsem u těch herců, určitě nesmím zapomenout ještě na Vladimíra Dlouhého, který je neskutečně slizký a po Rodenovi druhým nejlepším hercem ve filmu. Filip Renč zvládl skvěle natočit film, který nemá tak velký potenciál, jak by se mohlo zdát. Vlastně se jedná o komorní film jednoho člověka, který neprožívá hezký život, ale naopak strádá a nezdá se, že by to mělo kdy skončit. Více: http://www.filmovy-denik.cz/2012/12/umirajici-zvire-4-vanoce-slunce-seno-2.html ()
Reklama