Režie:
Jaco Van DormaelScénář:
Jaco Van DormaelKamera:
Christophe BeaucarneHudba:
Pierre van DormaelHrají:
Jared Leto, Diane Kruger, Sarah Polley, Rhys Ifans, Juno Temple, Natasha Little, Toby Regbo, Laurent Capelluto, Ben Mansfield, Thomas Byrne, Linh Dan Pham (více)Obsahy(3)
V roce 2092 je Mars prázdninovým rezortem a Nemo Nobody 117letý muž, který je posledním smrtelníkem v době, kdy díky vědeckým poznatkům už nikdo neumírá. Na smrtelné posteli Nemo vzpomíná na své tři životy, které možná prožil se třemi různými ženami. (oficiální text distributora)
Recenze (1 294)
Filmový baroko - pěkný obrázky, pěkná hudba. Jared Leto pro slečny a Diane Kruger pro muže. Pastva pro oči a myšlenkově rekapitulace většiny podobných filmů v tomhle jednom. ()
Pan Nikdo je jako poznámkový blok plný cool nápadů, přičemž, ale při bližším prozkoumání zjistíme, že spolu moc nepasují a hlavně se pisatel nerozpakuje opisovat (obšlehnutý nápad Osudového doteku by mi ještě tolik nevadil, jako vykrádání Medemových Milenců ze severního pólu). Dormael přes dvě hodiny onanuje v různě "vymazlených" záběrech nad otázkou "Co by kdyby .. ?" ()
Tento film se mi těžko hodnotí z jednoho důvodu - vydržel jsem jen do poloviny. Plný souhlas s Civalem, další "umělecká" "výpověď", která není umělecká a o ničem nevypovídá. Pro někoho možná zajímavý zážitek, pro mě těžký filmový rohypnol. ()
Každopádně se na tohle ještě párkrát časem podívám...je to hrozně malebný a milý snímek, příjemně se sleduje, zmiňuje nejednu zajímavou myšlenku a vizuální stránka je více než působivá...pořád se ale nemůžu ubránit dojmu, že buď je chyba v mojí logice, nebo tam některé věci neštymují jak by měly. Anebo jak zmiňuje Brygmi: možná ani štymovat nemají. Každopádně to stojí za podrobnější prozkoumání. Jared Leto jako vždy skvělý, skoro zbytečné zmiňovat. Nemovy mladší varianty ovšem taky slušně drží laťku. Prozatím nemám moc víc co dodat, časem snad budu mít. ()
hmmm film dosť náročný na rozmýšľanie a sústredenie ... k samotnej dokonalosti chýba / podľa mňa / lepší koniec ... ()
Krásna básnička o chlapcovi na križovatke :) ()
Hodnotit tento film je skutečně obtížné. Obdobné filmy s touto tématikou mám rád, například Atlas mraků, u tohoto jsem velmi na váśkách. V první polovině jsem vůbec netušil, která bije a když jsem se konečně zorientoval, tak mě neustále rozčilovalo přecházení v miliónech dějových proudů. Když film skončil, byl jsem rozčarován a až v následujících dnech, když se ve mně vše rozleželo, jsem našel i klady. Když to vezmu kolem a kolem dávám průměrné hodnocení. ()
Nečakal som, že Pán Nikto bude až takto ťažkou psychedelickou záležitosťou. Vedieť to vopred, obchádzam napriek zvučným menám a fantastickému traileru oblúkom. Voči "lynchovkám" a podobne ladeným halucinogénnym bizardnostiam, ktoré sa dajú interpretovať na tristo spôsobov a pritom na ne nie je možné nájsť nejaké obecné racionálne vysvetlenie, som mal vždy trošku averziu. Mr. Nobody však napriek zdanlivej chaotičnosti dokázal skutočne strhnúť a nakonci všetky tie neskutočne zaujímavé detaily a zdanlivo nespojiteľné dieliky poskladať nenásilne do jednoduchej a prekvapivo uspokojivej pointy. Spolu so Stay a Donniem Darkom snáď jediná "psycho haluška", pri ktorej aj ja môžem povedať, že nie je dôležité pochopiť, ale zúčastniť sa. ()
Pan nikdo je manýristická skládačka, formálně přezdobená ptákovina, nápady přeplněná hra s fragmenty a v určitých okamžicích nás nutí věřit v to, že sledujeme něco víc než ve skutečnosti sledujeme.. Je vidět, že režisér se našel v amerických vzorech Finchera a Arranofského.. Od evropského tvůrce bych ovšem čekal trochu víc než jenom snahu nám ve vizuálně zajímavých sekvencích demonstrofat principy efektu motýlího křídla.. Čekal jsem víc atmosféry, krásná byla scéna s holubem a dávala tušit, že přijde něco skvělého a to se nestalo.. Příšla jenom pointa, která mi vlastně vysvětlila, že veškeré mé filozování u filmu bylo zbytečné, přišla pointa, která dá facku do obličeje implicitního diváka a říká: "Jsem prázdným filmem." Ve filmu padne věta, že život je jako "francouzské filmy, ve kterých se nic neděje" a chyba tohodle filmu je, že se snaží být filmem americkým, kde se toho děje spousty, ale uvnitř nic není... ()
To sa to natáča film, keď stačí vymyslieť 3 pozerateľné (zamilovano - rodinné) línie, pár "bočných" epizód a jeden absurdný mostík na ich spojenie. Režisér by takto zvládol naplniť určite ešte aj ďalšiu hodinu, ale všetkého veľa škodí a divák ostane nespokojný s výsledkom, ktorý sa vo filme aj metaforicky rovná 0. ()
Zajímavý nápad, krásný scénář, nádherná hudba. Teď už stačí počkat si na 12. únor 2029 5:50.... ()
Další ze zástupců filmů "co by kdyby", které nemám moc rád. Tenhle film je navíc jeden velký zmatek, který se sice dá usledovat, aniž by se divák ztratil, jenže co je to platné, když to celé postrádá nějaký smysl. Oni se nám ho sice pokouší ukázat, ale na takové žvásty jim snad nikdo neskočí - nebo ano? ()
Vizuálně úchvatný snímek, který zřejmě právě svojí obrazovou podobou dokázal většinu diváků přesvědčit, že není jen prázdnou a zmatenou nudou. Střípky z možných minulostí se nakonec neposkládají a celá ta hra na "co by kdyby" tak vyšumí do prázdna. Jared Leto je sice fešák, ale 141 minut sledovat jen jeho je trochu málo. ()
Jeden z filmů, který nepokrytě přiznává, že upřednostňuje formu před obsahem. Bohužel - většina lidí to prostě odmítá vzít v potaz a do příběhu/příběhů "prudí". V době, kdy polovina všech filmů je stále dokola o tom, že: konflikt, zbraně, střílení, honičky, akce, drama, thriller, vražda, smrt, zabití... je ono vítězství formy nad scénářem ještě o hodně citelnější a radostnější... Po třetím zhlédnutí zvyšuji na ještě lepších 5/5 než poprvé a podruhé!! "Tohle je jeden z TĚCH filmů!" (-hláška vypůjčená od ID Canakja-z komentáře jiného filmu)! Povrchní, ale zároveň ohromně komplexní příběh. Každopádně jde o jeden z nejlépe audiovizuálně podaných filmů, co jsem kdy viděl!! "REMEMBER!!" A že tady půlka lidí prudí do faktu, že si film snad na něco hraje... k tomu bych dodal snad jen to, že většina filmů se o to ani nepokouší a pan Nikdo si rozhodně nehraje na film, který by řešil všechno nebo snad měl univerzální recept na pravdu. Ne, je to prostě jen film, který plyne odnikud nikam, díky mu za to!! ()
Přiznávám, že jsem byla zpočátku v háji. Scény se míchaly, nevěděla jsem, k jakému životu si to mám přiřadit, jestli s první, druhou nebo třetí ženou. Ale asi po 45 minutách jsem si to začala spojovat (já vím, nejsem nejrychlejší) a už to pomalu začalo dávat smysl. Pochopit mi pomáhal i novinář a jeho otázky, které byly na místě. Když mi nějaká scéna vrtala hlavou, byl tady on, aby položil otázku a odpověď na ni mi vždy pomohla to rozřešit. Zkrátka a dobře velmi vydařené dílo (s ÚŽASNÝM Letem), které mě donutilo přemýšlet, a s báječným závěrem, který mi vykouzlil na tváři blažený úsměv. Originální, zajímavé, i přes délku (preferuji filmy pod dvě hodiny) si to brzy pustím znovu, určitě mi ještě něco uniklo. Dnešní odpoledne strávím tím, že budu přemýšlet co by, kdyby... Skvělý film, doporučuji! ()
Jak moc se mi líbí filmy,které jsou zde přirovnávány, tak tohle mi opravdu nesedlo. Místo ňákého vygradování se to celé nese ve stejném tempu, každá scéna je omleta několikrát(i když je to dobře myšleno,prostě to nudí) a navíc kdyby tam nebyla ta romantika, hoodně bych litoval ztraceného času. Toť vše :o) ()
Tahle skládačka si mě získala asi po všech stránkách. Mozek šrotuje nad tim, která linie je ta "pravá". Co/koho bych si vybral já? Vždyt to nejde složit dohromady! Do toho super muzika! Romance. Zklamání. Vědecký časoteorie. Herci k sežrání... to všechno se mísí a mísí a vy čekáte to rozuzlení. Pravda trochu slabší, než bych si přál, na druhou stranu mi určitě ještě všechno nezaklaplo do sebe. Čili slovy nejmenovaného tvora: tento film chci vidět znovu!!!!! ( 45. KVIFF ). 2011 - nechápu, že jsem nezmínil jednu z nejsilnějších scén, co jsem kdy ve filmu viděl! ()
Myšlenka je to skvělá, i když ani náhodou tak neotřelá, jak by ráda: někdy záleží na zlomku vteřiny, na jediném rozhodnutí, a náš život se může od základů změnit. Fajn, tak tohle už delší dobu tuším. Co mě ale nadchlo mnohem víc je podání, které se sice snaží být poněkud všeobjímající, což je místy trošku na škodu, ale i tak mě ten nádherný vizuál strhnul. Jared Leto hraje dobře, ale jeho mladší a starší (no jo, to je taky on, jojo) já to zvládá mnohem líp - on má prostě tu smůlu, že má takový vyžehlený ksichtík. Hned po shlédnutí jsem měla chuť dát 5*, ale nadšení se nějak vytratilo a při zpětné kontrole zjišťuju, že krásný zevnějšek neměl až takovou hloubku, jak jsem si myslela, že to bylo trošku "láska páska". Druhý Donnie a Fontána se teda nekonal, ale i tak - pěkný... ()
Snímek dle mého názoru není žádnou nafouknutou bublinou. Tato tvrzení jej nespravedlivě degradují na úroveň snímků mnohem slabších. Ano, vypůjčuje si tu více, tu méně od ideově spřízněných předchůdců (Osudový dotek, Fontána, Věčný svit neposkvrněné mysli), leč i přesto se jedná snímek do jisté míry originální a výjimečný. A hlavně – zatraceně dobře napsaný a zamyšlení hodný. Ohledně děje se zde nehodlám nijak rozepisovat, jelikož vskutku nerad ve svých komentářích spoileruji, každý divák by si o ději snímku měl utvořit obrázek sám, zvlášť v případě „osudů" Nema Nobodyho… Režisér se zamýšlí nad celou řadou otázek a ve výsledku tak snímek mnohému může připadat až naddimenzovaný a příliš složitý, poněvadž vizuální podbízivost některých scén je nositelem až kontraproduktivního účinku (tyto pasáže dle mého názoru též mohly padnout za oběť střihačským nůžkám). Každopádně vřele doporučuji brzkou druhou projekci, která osvětlí i ona zbylá „bílá místa“ ;-) Též jako ostatní uživatelé musím ocenit našlapaný „písničkový“ soundtrack, avšak jakožto obdivovatel instrumentální hudby především posílám velký dík Pierru Van Dormaelovi... P. S. Pokud se vám zdál hudební doprovod během „andělsko – miminkovské“ scény povědomý, tak vězte, že jste se nemýlili. Jedná se o skladbu “God Yu Tekkem Laef Blong Mi“ od Hanse Zimmera, kterou složil pro snímek “Tenká červená linie“ ;-) ()
Kdybych jako malá věděla v jakých situacích a chvílích se v životě rozhodnout jinak, možná nepíšu tenhle komentář. Ale jsem ráda za svá dosavadní rozhodnutí, ač některých dodnes lituji. Kdo bychom byli, kdyby jsme si mohli vybrat životní cestu? Přesně o tom je Dormaelův vizuálně úchvatný a filozofující film. Rozhodně se mu ale nedá odpustit obyčejné vykradení Medemova Amantes del Círculo Polar. ()
Reklama