Režie:
Pedro AlmodóvarScénář:
Pedro AlmodóvarKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Alberto IglesiasHrají:
Penélope Cruz, Blanca Portillo, Lluís Homar, José Luis Gómez, Tamar Novas, Rubén Ochandiano, Lola Dueñas, Asier Etxeandía, Ángela Molina, Chus Lampreave (více)Obsahy(1)
Penélope Cruzová a Lluís Homar v hlavních rolích milostného příběhu o tvůrci, který při autonehodě ztratil zrak, ženu svého života i vlastní jméno, přesto však dostal od života druhou šanci. Režisér Mateo Blanco jedné tragické noci před čtrnácti lety přišel o vše. Osudná autonehoda mu vyrvala z objetí Lenu, herečku, která byla jeho múzou a kterou si vyvzdoroval i za cenu nedokončeného filmu. Po nehodě Mateo oslepne a spolu s kariérou režiséra se vzdá i svého občanského jména. Začíná žít a pracovat jako scenárista pod pseudonymem Harry Caine a na minulost se snaží nemyslet. Se smrtí jeho někdejšího úhlavního nepřítele a soka v lásce se ale otevírají staré rány a zdá se, že příběh lásky, žárlivosti a zrady bude mít ještě pokračování... Tři roky po úspěchu filmu Volver se španělský scenárista a režisér Pedro Almodóvar vrátil se snímkem, ve kterém hlavní ženskou roli znovu nabídl své osudové herečce Penélope Cruzové. Snímek je natočen ve stylu hollywoodských filmů 50. let minulého století, nese však samozřejmě pečeť Almodóvarova stylu: barevnost a prolínání žánrů. V hlavním příběhu se tak mísí thriller a červená knihovna, v sekvencích nedokončeného Blancova filmu Dívky a kufry Almodóvar ovšem propašuje do filmu i crazy komedii, odkazující na jeho první divácky úspěšný film Ženy na pokraji nervového zhroucení. Tento sebereflexivní odkaz z Rozervaných objetí dělá především poctu kinematografii, filmařům a touze vyprávět. (Česká televize)
(více)Recenze (235)
Bravo, Pedro Almodóvar. Opět se povedlo natočit film plný emocí a velmi zajímavého životního příběhu, který je nám představován po dávkách, až do finálního rozuzlení. Kdo by čekal nudnou dvouhodinovou procházku, spletl by se. V první polovině filmu nám autor ukazuje současnost a občas vloží odkaz do minulosti, aby si nás předpřipravil na druhou polovinu, kde se potápíme do minulosti a začínáme postupně chápat pohnutky a chování hlavních postav. PS: Španělština je nádherný jazyk. Celkem 85%. ()
Jsem velkým fanouškem filmů Pedra Almodóvara a nemám ráda, když někdo tvrdí, že skalním fanouškům se bude líbit všechno. Rozervaná objetí jsou filmem, který stojí za to vidět, v Almodóvarově "knihovničce" jsou ale i lepší kousky. I přesto ale za čtyři. ()
Mají pravdu někteří komentátoři, že nový film Pedra Almdóvara trochu zabrousil do "červené knihovny", ale určitě bych to nepřirovnával k těm stále stejným a bezduchým Rosamundám a Daniellám. Mě osobně film nezklamal, ikdyž od Pedra jsem už viděl daleko lepší kousky. Takže 4 hvězdičky/ 75%. ()
Rozvláčne a pre mňa aj dosť nudné. Nedá sa uprieť kvalitný scenár a farebnosť obrazov no skutočne sa prikláňam k tým čo tento snímok považujú za telenovelu. A Penelope mi čoraz viac pripomína Juliu Roberts a tú skrátka nemusím.. ()
Almodovarovský standard! Jako obvykle velice propracované vztahové záležitosti okořeněné posedlostí a mnoha dalšími vlivy. Pedro mě prostě baví. Za normálních okolností bych dal *4, ale poté, co jsem viděl krátký film o kanibalce, nemám jinou volbu než *5. ()
Almodovar nie je ani nahodou ochotny polavit zo svojej gycovitosti, a prave preto som mu uz nejaky ten cas verna a jeho filmove telenovely doslova zeriem. Tento jeho pocin by som rozhodne zaradila medzi tie lepsie, aj vdaka pritomnosti Penelope. Musela som vsak jednu hviezdicku strhnut za tu uplnu zbytocnu hlasku: Mateo je tvoj otec...len tak pri ranajkach a bez zbytocnych emocii. Almodovar to obcas prepiskne v nepatrnych detailoch, napriek tomu som si zgustla a ako vsetky jeho diela, aj toto ma potesilo. ()
Skvěle zahrané a napsané postavy (všechny, až na Diega staršího) a dokonale vyskládané scény. Vskutku dramatický trhiller, kde se v každé (!) scéně odehraje něco zásadního, co posouvá děj vpřed. Napětí od začátku do konce směřuje film k závěrečné tečce a tak si při závěrečném hodnocení říkáte, že filmu ani není co vytknout. Jen té dokonalosti je na mě trochu moc, chybí tomu ... inu život či jak to nazvat ... a tak film zůstává "pouhým" filmem a nepřekračuje své hranice, což je škoda... ()
Žádné převratné či nové téma, žádné nové myšlenky, ale znovu nepřekonatelné zpracování s mistrovým rukopisem. Po shlédnutí si řeknete jak to bylo úžasné, ale proč? Námět profláklý a tuctový, ale...herci k vám přenesli kus opravdového citu, obrovskou sílu lásky, kterou už nic nemůže překonat, zůstala zakonzervovaná přesně v den smrti Leny, je nepřenositelná, ale Almodóvar vám přesně to dokázal zprostředkovat. Spíše bych to vnímala tak, že z banality, naivnosti, jednoduchosti a prostoty vytěžil režisér maximum. ()
Jak zde zdůrazňují jiní, v Pedrových rukou se banalita mění v působivé a koukatelné dílo. Během sledování jsem uvažoval, co bych si o postavách asi myslel v podání jiných režisérů, no a dost možná by se mi nelíbili. Také jsem si uvědomil, že možná až příliš sleduji uměle natahované netflixovské telenovely, zatímco možnosti uzavřeného příběhu v Los abrazos rotos dávají postavám možnost jednat jako přirození lidé, nedočkáme se tudíž žádných zbytečných a účelně dramatických reakcí či činů. Zároveň si na režiséra zřejmě začínám zvykat, protože se mi tento film, podobně jako naposledy viděná Dolor y Gloria, líbil mnohem víc než tvůrcovi klasiky jako Carne trémula či Todo sobre mi madre, ovšem zpětně je to skutečně jen o nostalgii, protože byť asi měly nedostatky, tak na tato díla vzpomínám jako na velmi silné příběhy (zvlášť pak na ten oscarovej). Co je na Los abrazos rotos patrné je Almodóvarův bludný kruh, kdy opakující se témata a motivy mají tendenci stát se jeho vlastním klišé. Hlavní postava je možná vášnivý milovník žen, ale nebyl by to Pedro, aby v pozadí neměl i homosexuálního režiséra. Stejně tak filmová tématika, kterou využil jak ve Špatné výchově tak v Bolesti a slávě. Je sice přirozené, že filmaři jednoduše rádi točí silné příběhy z vlastního prostředí, ale pak se lehce může médium zredukovat jen na svědectví o sobě samém. Ostatně také mám občas nedůvěru, když King píše o spisovatelích, třebaže je nutné mu dát k dobru, že v tom vydavatelském spamu z jeho klávesnice se to jednoduše ztratí. Jak už ovšem bylo naznačeno na začátku, Pedro Almodóvar zvládá originálně pojmout nejen banální témata, ale i svá vlastní klišé, tudíž jediný film, který se zde opakuje jsou Mujeres al borde de un ataque de nervios, který se zde v podstatě natáčí. ()
Žít, abych mohl vyprávět. To je mnohem víc Almodóvar, než-li Marquéz... A to i díky jeho poslednímu filmu! ()
Pedro supeeeeeeeeeeeeeeeeeer a Lluís Homar taky super. ()
... u tohoto snímku jsem si znovu užila Almodovárův koktejl citových skizz, namíchaný z podobných motivů jako jeho předchozí filmy /homosexualita, fatální láska, skandál, režisér a jeho film, scénář, cesta, nemocnice, tragédie .../ a ano: mám ráda jeho skizzování. Děj, postavy i životní situace, kterými (se s námi) potýkají, jsou velkoryse rozkresleny. Jakoby cesta filmem byla i cílem. Almodovárovy snímky jsou jako hrubě otesané kameny a o to více pulsují životem... P.S.: A pro kolik z nás s láskou umírala naše bytostná existence... kterou jsme znovu nalezli až s momentem katarze a odpuštění. ()
Tenhle film má skvělý plakát! ...který mi mimochodem děsně připomíná Hitchcockovi Ptáky. -_-??!! ()
Typický film od Almodóvara, barvitý, plný zápletek a zapeklitých vztahů, které je potřeba rozmotat. A samozřejmě smyslná Penélope Cruz. Nádhera. ()
Tohle nebyl ani tak silný a originální příběh, ale bylo to jemně a precizně zrežírované. Pod režií Almodóvarovou by zřejmě i film z každodenního života vypadal jako umělecké dílo. P.S.: NIkdy by mně nenapadlo, že učesená Penelope Cruz vypadá jak Audrey Hepburn. ()
Krásne smutný film. Pedro je král! ()
24 hodin po zhliadnuti si nepamatam ani pribeh ani hrdinov. Rozhodne to najslabsie co Pedro natocil v poslednej dobe, velmi ho mam rad ale toto trosku prestrelil. ()
100% Almodovar, s krásou, z lehounkým humorem a zármutkem zároveň.. Kamerová prostorovost a vynikajiící i když nepatrná hudba se mi líbí v tomto filmu. Líbí se mi na ni hlavně ta nedotěrnost a nenápadná vlezlost pod kůži, která provází celý film.. ()
Svěží snímek - Almodóvar light - jen tak dál. Nejlepší byla mrtvola na Ibize, vlasy Cruz, Martelův barák, film ve filmu a úpíří scénář. ()
Pedro si jede už hezkých pár let svým vlastním stylem a myslím, že díky vrozené drzosti příliš negativní kritiky neřeší, jinými slovy: peče na ně a dál úspěšně balancuje na hraně "telenovel" takovým způsobem, že ho zkrátka musím obdivvat :-). Jen Penelopkou si nejsem moc jistá: není jen a pouze hezká než že by byla bůhvíjaká hérečka? Nepřipadá mi, že by na ní kromě kukadel bylo něco výraznýho... Každopádně, je to patrně jediná pohledná Španělka, běžně jsou Španělky spíš celkem ropuchy :-D. Ráda bych zdůraznila taky vizuální stránku filmu: nepokrytě zbožňuju všema barvama hrající interiery Almodóvarových filmů, to je něco tak úžasnýho, vkusně odvážnýho a osvěžujícího, že bych si moc přála jednou mít podobně zařízenej byt :-). ()
Reklama