Režie:
Ron HowardKamera:
Salvatore TotinoHudba:
Hans ZimmerHrají:
Frank Langella, Michael Sheen, Sam Rockwell, Kevin Bacon, Matthew Macfadyen, Oliver Platt, Rebecca Hall, Toby Jones, Andy Milder, Kate Jennings Grant (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Jedna z největší kauz americké politiky málem vyšuměla do ztracena. Aféra Watergate, která odhalila rozsáhlé sledování členů demokratické strany a zneužívání moci ze strany vládnoucích republikánů, začala sérií investigativních reportáží v roce 1972. Další dva roky pokračovala několika soudními procesy a odsouzena byla i řada lidí z blízkého okolí prezidenta Richarda Nixona. V létě 1974 už zbýval poslední podezřelý, Nixon však projednávání kauzy v kongresu a možnému sesazení z funkce zabránil tak, že raději sám rezignoval. Viceprezident Gerald Ford pak bryskně zaujal jeho místo a obratem udělil Nixonovi milost. Zdálo se, že bývalý prezident stráví poklidný důchod v ústraní, aniž by kdy byl hnán k odpovědnosti nebo alespoň veřejně konfrontován. To by ovšem na scénu nesměl dorazit David Frost – populární britský moderátor a televizní osobnost, který navrhne natočit s Nixonem sérii rozhovorů o jeho působení v úřadě. K překvapení všech včetně samotného Frosta bývalý prezident na nabídku kývne. Snad proto, že Frosta vidí jako komedianta a slabého diskutéra, na kterém se může zahojit. Aniž by to tušili, oba tak vstoupí do souboje, ve kterém se hraje o celou jejich reputaci a vítězem se může stát jen jeden... Americký koprodukční film natočil v roce 2008 Ron Howard, jenž proslul právě napínavými životopisnými dramaty jako Apollo 13 (1995), Čistá duše (2001) či Rivalové (2013). Snímek vychází ze stejnojmenné divadelní hry a režisér si jako jednu z podmínek pro natáčení stanovil, že ústřední dvojici ztvární stejní herci jako na divadelních prknech. Role amerického prezidenta se tak ujal jeho krajan Frank Langella a proti němu stanul Michael Sheen jako britský moderátor. Známé tváře lze ale zpozorovat i ve vedlejších rolích – ve Frostově týmu se objevil například Sam Rockwell, Matthew MacFadyen nebo Oliver Platt, na straně Nixona pak stanul Kevin Bacon s Tobym Jonesem. (Česká televize)
(více)Videa (3)
Recenze (554)
S tímto Oscarovým kandidátem mám vlastně úplně stejné problémy, jako s ostatními Howardovými filmy. Řemeslně čistě zvládnutá práce, ale emoční dopad na mou osobu znovu na nule. Ty dvě hodiny pěkně utekly, interview Frosta s Nixonem byla radost sledovat, avšak necítím potřebu si film někdy zopakovat. Když bych měl ovšem porovnávat s letošním druhým velkým politickým dramatem (Milk), vyhrál by Frost/Nixon s velkým náskokem, protože jsem měl pocit, že ten film alespoň ví, o čem je, kdežto Milk na mne působil hrozně prázdně. ()
Damn, these british men!:) Michael Sheen mě naprosto dostal svou rolí ve filmu Odpočítávání a zde, coby svéhlavý reportér David Frost je stejně úžasný a okouzlující. A já zase pocítila ty sílící sympatie k tomuto chlapíkovi. Ty sílící sympatie, které jsou jako žádné jiné, pokud se jedná o britské hochy:) Frank Langella samozřejmě též skvělý a překvapil mě i Kevin Bacon, který zde kupodivu nehrál žádného hajzla, ale docela příjemného, slušného člověka:) Poslední rozhovor mezi Nixonem a Frostem je strhující, zvláště moment, kdy se v Nixonovi něco zlomí a on přizná vše, co celou dobu všichni věděli, ale on nikdy nepřiznal. A profík Frost jenom, sedí, poslouchá a dívá se... God, that look... "Určitě to bylo z jeho vlastní kapsy, vůbec se mi nepodíval do očí, kdybych to věděl, nabídl bych mu šálek čaje." ()
Po řemeslné stránce naprosto perfektně zvládnutý film (výborná režie, kamera, herecké výkony,…). Dokonce natolik, že mi celá stopáž utekla příjemně rychle i přes naprostou nezajímavost tématu. Chápu, že pro Američana je toto součást jeho politických dějin, ale pro mě je tento příběh více než jen nezajímavým (je to sice trochu přehnané, ale myslím, že americkému divákovi by se Občan Havel také nelíbil tak jako mně). O aféře Watergate mám jen jakési obecné a povrchní informace, které tento film nijak neprohloubil, spíše na mě zapůsobil jako část informací vytržená z kontextu. Shrnuto sečteno. Oscarová nominace za režii - v každém případě zasloužená. Oscarová nominace za film - z mého úhlu pohledu objektivně neposouditelné, ale subjektivně ne. Ostatní nominace nechám stranou. A výsledek - technická stránka skvělá (cca. 90%), příběh a téma jako takové neoslovující (cca. 10%). Prosím, tohle jen malá ilustrace, nenechte se mýlit, že své hodnocení opravdu přepočítávám na procenta, ale ve výsledku je tento film prostě napůl (50%). Cítím se tu trochu jako exot, ale za svým hodnocením, které jsem si rozhodl ještě před důkladnějším prostudováním profilu filmu, hodnocení a komentářů ostatních uživatelů si stojím a jelikož tento snímek zřejmě velmi brzy zapomenu, tak už ho asi nezměním. ()
Již jen nápad zpracovat to jako boxerský zápas "bývalého mistra světa s talentem, který uvízl v záři reflektorů" je výborný. Na jedné straně boj za vykoupení/odpuštění a na druhé za přiznání/omluvu. Sheen hraje tak dobře, že nenechává fenomenálního Langellu ukradnout si film pouze pro sebe. Přesto to není bezchybné. Je to stále pouze klasická "howardovština". Tedy zjednodušená pohádka, byť tentokrát politická. Ovšem těch faktických prohřešků je přespříliš (a není to jen o těch vypsaných na IMDB). Především tedy Nixonův výlev během nočního telefonátu, tahle scéna si nezadá s filmy kdy nejzápornější záporák vyzradí hrdinovi svůj kompletní plán (včetně slabých míst) na ovládnutí světa. Chápu, že z filmového hlediska je to třeba i potřeba, ale pak je výsledkem zákonitě pouze fikce, která se skutečností nemá nic společného. Osobně myslím, že vynechat ten telefonát, a ponechat prostě jen skutečný stav věcí, by bývalo bylo lepší. Nechávalo by to aspoň prostor pro vlastní interpretaci zda Frost skutečně dostal Nixona na lopatky vlastními silami či zda náhodou nešlo pouze o další brilantní Nixonův tah, jak odejít ze scény s aspoň nějakou ctí a svým způsobem i slávou. ()
S filmem Duel Frost/Nixon jako s vítězem Oskarového klání o nejlepší film bych neměl nejmenší problém. Po všech stránkách do nejblyštivějšího lesku vypulírovaná filmařina, která v žánru politického dramatu dosud chyběla. Filmy Rona Howarda mám svým způsobem rád, mnou jediným špatně hodnoceným Howardovým filmem je Grinch, jinak jsem vždy sáhnul buď po čtyř nebo pěti hvězdičkové hodnocení. Duel Frost/Nixon se u mě zařadil mezi jeho absolutní vrcholná díla (Cinderella Man, Beautiful Mind) a pokud zde po jeho předchozím filmu Da Vinci Code byly byť jen sebemenší pochybnosti o Ronu Howardovi jako o seriózním režisérovi, ty pochyby jsou nyní ty tam. Střih, kamera, herci (Langella jde jistojistě vstříc děkovné řeči za nejlepší herecký výkon) - po filmařské stránce není co vytknout. Minutáž je zdá se přetažená (122 minut), ale při sledování mi to vůbec nepřišlo. Hans Zimmer zkusil zase něco nového a zase mu to vyšlo, komorní, trochu až špionsky laděná (místy dokonce evokuje Powellového Bournea) hudba přispívá komorní atmosféře a vážnosti tématu v době, kdy se odehrává. Já byl spokojen, pro mě zatím největší překvapení roku 2008 (o Rambovi ani Temném rytíři jsem předtím nepochyboval). ()
Galerie (52)
Zajímavosti (13)
- Jonathan Aitken, jeden z oficiálnych životopiscov Richarda Nixona, kritizoval film za zobrazenie opitého Nixona ako v noci telefonuje. Podľa neho sa niečo podobné nikdy nestalo. (Greenpeacak)
- Frank Langella i Michael Sheen hrají stejné role i v původní hře. Ron Howard k filmu přistoupil jen s tím, že budou i ve filmové verzi. (Elisebah)
- Frank Langella vyhrál roku 2007 Tony Award za roli Richarda Nixona v původní divadelní hře. (HellFire)
Reklama