Režie:
Yoon-cheol JeongKamera:
Young-hwan ChoiObsahy(1)
Co nás žene do světa fantazie, plné smyšlených postav, hrdinů se super schopnostmi a dobrých konců? V životě se může stát cokoli, ne vždy je to dobré a někdy se prostě přihodí tak strašné věci, že nás mozek donutí zapomenout a odebrat se do tohoto světa. Příběh našeho hrdiny začíná stejnou tragickou událostí a vede nás jeho pozdějším životem v roli supermana pomáhajícího bezbranným a chránícího pořádek. Korejská tragikomedie ze života, u které se člověk musí zamyslet, jestli opravdu není smyšlený svět plný hrdinů lepší než realita. Opravdu se člověk musí nejprve zbláznit a odebrat se do tohoto světa aby byl schopen pomáhat a projevit přirozenou lidskost nám vrozenou a přesto všemi tak úspěšně potlačovanou? (Kiyoshi)
(více)Recenze (45)
Na jednu stranu je to občas strašně prvoplánové a kýčovité, ale kupodivu to funguje. Scény kdy je doslovně citován Superman, případně jeho "hiding" verze to nemá chybu. Ji-hyeon Jeon hrála postavu nabručené novinářky, která se postupně změní, docela jí to šlo. Hlavní pozornost na sebe urval Jeong-min Hwang. Jeho postava chlapíka, který skrze malé akce chce měnit ostatní a tím pádem svět je velmi sympatická a nejde mu nefandit. Přes množství skvělých momentů, mi to přišlo někdy příliš vypočítavé a dost se tlačilo na pilu, ačkoliv se toho bez toho patosu mohlo obejít. Přesto za čtyři, strefilo to moje citlivá místa a hlavní myšlenka filmu je chvályhodná. ()
Korejský předchůdce amerického Defendora. SPOILER: Kýčovitě dojemný film o muži, v jehož mysli se jako obranný mechanismus před psychickým utrpením vytvoří úniková iluze že je supermanem, kterážto iluze mu sice pomáhá přežít ve světě a činit dobro na všechny strany, ale nakonec ho také zahubí. Ovšem šťastného. Tragikomedie postupně zvážní (když divák zjistí, jak se vlastně věci ve skutečnosti mají) a vše pak končí zdlouhavým patetickým závěrem, za který bych normálně okamžitě strhával body, ale u východoasijských filmů mi to nevím proč příliš nevadí, tak nějak se mi to k nim hodí. ()
Velmi příjemný film s hodnotnou myšlenkou. V první části sledujeme podivném počínání muže, který je o sobě přesvědčen, že je supermanem, a ženy, jež natáčí o onom muži reportáž. Celá část působí dost humorně a mile. Postupně se dozvídáme o pravé totožnosti muže a o jeho minulosti, která jeho chování vysvětluje. Občas je lepší ztratit se ve své fantazii než trpět v kruté realitě... Avšak dokáže skutečně zhojit všechny rány? Rozhodne se zůstat ve svém světě, pro který je sice nazýván bláznem, ale naplňuje jej, anebo se začlení do společnosti a stane se obyčejným a „normálním“ mužem? ()
První polovina byla vtipná a bláznivá. Ve druhé polovině na scénu přichází čisté drama a film nabírá do obrátek. Musím uznat, že takový zlom jsem vážně nečekala. Hwang Jeong-min svoji roli zvládnul nadprůměrně. Jen je škoda, že moje oblíbená Jeon Ji-hyeon nedostala více šancí k projevu. I tak jí to ale slušelo a hodila se mi tam. Zase trochu jiný pohled na jihokorejský film..pěkné, 4*. ()
Pro mě parádní herecký výkon Jeong-min Hwanga! To jak zahrál svojí roli bylo pro mě velice přesvědčivé... Má oblíbenkyně Ji-hyeon Jeon zde svůj um sice moc nepředvedla (ona jí to role ani moc neumožňovala), ale i tak roli novinářky zahrála pro mě dobře a mě nezklamala... Snímek sám může působit místy úsměvně díky Supermanovi, ale on vlastně úsměvný není... Tedy je a není, záleží na tom jak to člověk bere... Osobně uznávám, že jsem se prvních 45 min usmíval nad Supermanem a říkal si co to je zač, takový člověk fakt je? Ale zároveň jsem si ho oblíbil za jeho chuť a odhodlání pomáhat lidem... Ač někdo čekal co přijde, tak já opravdu netušil a proto následující puzzle z celé skládanky příběhu na mě dolehla o to více... Seděl jsem, koukal a ani nedutal... Naprosto jsem se zažral do příběhu a bylo mi ho líto... Scény jsem prožíval velice intenzivně, jako by se to stalo mě (tohle se mi stává často, ale jen u Asijských filmů, proto je mám tak rád)... Každým okamžikem mě film fascinoval a pohlcoval více a více a nedat mu plný počet hvězdiček, tak si dám facku... Pro mě velice intenzivní zážitek, který zapříčinila hlavní postava Supermana a jeho věta "Minulost se nedá změnit, ale s budoucností je to jinak, dá se změnit." na mě zapůsobila jako rána do zad, i když toto v životě říkám hodně lidem a sám se tím řídím... ()
Reklama