Režie:
Otakáro Maria SchmidtScénář:
Otakáro Maria SchmidtKamera:
Martin ŠtrbaHudba:
Varhan Orchestrovič BauerHrají:
Zuzana Stivínová, Bolek Polívka, Martin Dejdar, Veronika Žilková, Jiří Lábus, David Vávra, Kamila Asterová, Bohumil Klepl, Tatiana Dyková, Sandra Nováková (více)Obsahy(1)
Jsou filmy, ze kterých je každou minutu cítit léto, bezstarostnost a chuť si hrát. Přesně takovým je i snímek letošního režiséra a scenáristy Otakára Schmidta, jímž na sklonku 90. let vstoupil do světa hraného filmu. Zavádí nás do podniku požitkáře Marčéla, který funguje jako letní bar i varieté. On sám s manželkou vystupuje po večerech na jevišti, přes den pracuje jako plavčík a Eliška v místní požitkářské cukrárně. Zdá se, že jejich domov se stává středobodem celého předměstí, v němž se začínají dít věci balancující na hraně absurdity. Do ohnivých vztahových soubojů protagonistů vstupuje opojení z omamných hub i realita filmového natáčení, jehož se hlavní postavy náhle stávají účastníky. Barvitý film plný bezbřehé stylizace a vypravěčské svobody plně zapadá do nespoutané tvůrčí atmosféry sklonku 90. let, kterou stojí za to si připomenout. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (134)
Farebná feéria a zároveň u nás strašne nedocenená psychedelická komédia s dadaistickou poetikou divadla Sklep. Táto avantgardná komédia v najlepšom slova zmysle odkazuje na surrealistickú tvorbu Chytilovej(sedmikrásky, panelstory, faunovo veľmi pozdní odpoledne a pod.) či Ela Havettu(slávnosť v botanickej záhrade) z československej novej vlny. ()
Barevný, tripoidní výlet na houbičkách do nitra Otakárovy fantazie! Hudba je na jedničku se čtyřmi hvězdičkami, obrazy (na český film) úžasně smyslné a extravagantní, do toho šeptající, tancující a žonglující Bolek Polívka, sexy kočka Zuzana Stivínová(jaký rozdíl proti pastičkám!) zpívající národní hymnu,nadržená Veronika Žilková, v miniroličce Michal "Vrtulník" Viktořík, Petr Čtvrtníček ulítávající, toť opojný mixovaný nápoj pro všechny čivy ve vašem těle! Budete-li se na konci ledna (na hlavě beranici a na nohou palčáky) choulit v ušáku ve vašem obýváku (sakra, už zase nedovezli ten koks!), díky tomuto snímku se k vám léto aspoň na chvíli vrátí.¤ ()
Na tomto místě doporučuji všem podívat se na hodnocení posledních filmů Tomáše Vorla. Pokud máte rádi Skřítka, Gympl, Cestu z města, tak Vás tenhle film uzemní. Zdejší databáze divadlu Sklep velmi nepřeje. Eliška je extrakce toho nejlepšího, co všešlo z dílny divadla Sklep a Ypsilonky. Film, který se perfektně hodí do Kinematografu bří.Čadíků na rozpálenou dlažbu letního náměstí , flašku a brko sebou! Je našlapaný nápady, a ani jeden není normální. Všichni herci se především baví, jsou ujetí, chlastaj, pařej, žerou muchomůrky, prostě cokoli. Je prostě vidět, že divadlo Sklep byla módní záležitost, ale že ho opravdu má rádo jen málo lidí! Uživatel p81 napsal: Na otázku Týdnu "v jakém umělckém díle by jste se chtěl ocitnout" jsem vždycky chtěl odpovědět "Eliška má ráda divočinu". A tak to přesně sedí! Já taky! Čistých 100% ()
Ono to tak trochu odpovídá režii i obsazení. Bláíznivá pantomima bez ladu a skladu, spojení Divadel Husa na provázku a Sklep, tahle dvě obsazení mě nikdy zvlášť divácky neukojovala, ale když se to takhle smíchalo, tak vznikl skutečný odpad bez ladu a skladu, bez jediné nosné myšlenky, prostě plácanina, která možná zaujme jen skutečné odborníky ve filmovém "umění"... ()
Veliká škoda, že jsem neměl možnost být u natáčení. To musel být permanentní flám. Však je na všech vidět, jak si tu pařbu užívali. A sestava Polívka, Dejdar, Nekonečný, Vávra, Čtvrtníček, pařba snů. Je to ulítlé takovým tím devadesátkovým způsobem a je znát, že se tam nepil jenom alkohol. Snaha o umění to téměř minula, ale ta radost z blbnutí, která z toho čiší, stojí za tři hvězdy. Co v mých očích filmu ubralo, ba ho přímo učinilo nebezpečným je pojídání muchomůrek červených. Ty na rozdíl od tvrzení Čtvrtníčka neobsahují psilocybin, ale muskarin a muscimol. Což jsou dvě látky, které fungují zcela protichůdně. Jedna je halucinogen a druhá emetikum (nutí na zvracení). Emetická složka se dá převést na halucinogenní sušením tenkých plátku na slunci. Ale kdyby účastníci jedli syrové muchomůrky červené, skončili by všichni zeblití jako šakali. Zajímalo by mě, kolik lidí neznalých toxikologie se nechalo zblbnout filmem a otrávili se syrovými muchomůrkami. Měli tuhle informaci dát velkým písmem aspoň do závěrečných titulků. ()
Reklama