Režie:
Marie PoledňákováScénář:
Marie PoledňákováKamera:
Martin DubaHudba:
Petr MalásekHrají:
Kamila Magálová, Jiří Bartoška, Eva Holubová, Oldřich Kaiser, Nela Boudová, Roman Vojtek, Martha Issová, Filip Antonio, Jakub Grafnetr, Jaroslava Adamová (více)Obsahy(1)
Helena Altmanová je sympatická profesorka francouzštiny a literatury na gymnáziu. Patří k oblíbeným pedagogům, díky zdravému nadhledu si rozumí se studenty i kolegy ve sborovně. Zato její soukromý život je plný překvapení. Soužití v jednom bytě s bývalým manželem, úspěšným spisovatelem Karlem, problémy ovdovělé sestry Kristýny, manželské karamboly syna Adama i pozdní lásky babičky Alžběty - to všechno Helenu zaměstnává natolik, že jí na vlastní život a vlastní city jaksi nezbývá čas. A přesto jednoho dne přijde to, co obvykle přichází, když už jsme na sny rezignovali. Helena se za pohnutých okolností seznámí s lékařem záchranné služby Františkem. A úplně normálně a naplno se zamiluje! Začíná bouřlivý příběh plný vášně, rozchodů a návratů, v němž vztah zamilované dvojice plánovitě či neplánovaně komplikují jak partneři, tak další členové rodiny. Na otázku, kde hledá náměty, scenáristka a režisérka Marie Poledňáková odpovídá: „Je to jednoduché, náměty leží na ulici, stačí se shýbnout,“ ale vzápětí dodává: „Já už jsem si plánovala jen bezstarostné užívání života, těšila se na cestování, na nové zážitky a objevy. Opravdu jsem neměla zájem chodit po ulici, natož se shýbat! Jenže pak tam leželo … NĚCO… čemu neodoláte, co musíte uchopit, musíte do toho jít, bezhlavě a naplno. A to byl začátek projektu Líbáš jako Bůh. Už léta jsem nepsala tak rychle a spontánně. Inspirací mi byly situace, které se odehrály dnes, včera nebo před třiceti lety a na které nikdy nezapomenu,“ přiznává se autorka této úspěšné české komedie. „Ve scénáři se otiskly moje zážitky, příběhy přátel, kamarádů i dětí a dokonce i situace, jejichž tvůrcem je můj vnouček.“ V hlavních rolích Kamila Magálová, Oldřich Kaiser, Jiří Bartoška a Eva Holubová. (oficiální text distributora)
(více)Videa (6)
Recenze (868)
Opravdu nerad přiznávám, že to nebylo zas až tak špatné, jak slabé bylo mé očekávání. A je mi to líto. Poněvadž ze zásady nemám rád komerci, nelíbí se mi sledovat koktejl všech tváří, které se den co den objevují v reklamách či na titulních stránkách bulvárního tisku. Jenže co s tím, když to drtivá většina lidí přijímá za zábavu a umění? Pokud někoho těší vkládat energii do takovéto práce a živit se tím, je mi ho líto. ()
Neuvěřitelný film. Do kina jsem na to šla z recese, čekala jsem další Sněženky a machry po 25 letech, kteří byli nejen bez děje, ale i šíleně nudní; no a odcházela jsem ve skvělé rozesmáté náladě. Líbáš jako Bůh je totiž kravina, ale kravina zasahující do dvou extrémů, někdy je veskrze příjemná, jindy je tak blbá, až je dokonalá. Poledňáková zjevně neumí kombinovat obraz se zvukem, protože ať mi jinak někdo vysvětlí, proč proboha zničehonic začne hrát na plný koule Miro Žbirka. Jenže když je kino narvané, vy jste v kině s přáteli a ve veskrze dobré náladě, a když sledujete, jak je celý sál - kde výrazně kazíte věkový průměr - baví, nakonec se začnete smát taky. A je už jedno jestli tomu, že je ten film tak úžasně vtipný, nebo tomu, že je tak dokonale debilní. Jo, a abych nezapomněla. Jednou chci mít za muže chlapa jako je Jiří Bartoška. ()
Ano, mě se to docela líbilo. Což mohlo být způsobeno asi především tím, že jsem to viděl v televizi zadarmo (nebo tedy spíše za měsíční poplatek, který platím kabelovce za HBO) a tak jsem se v klidu domova mohl docela příjemně pobavit a odreagovat u komedie, která v loňském roce lámala v kinech rekordy a u které jsem neměl nějakou zvláštní potřebu se na ní hnát do kina nebo si jí kupovat na DVD. A právě z toho minimálního očekávání nakonec vzniklo to, že se mi film docela líbil, dokázal i pobavit a v jistých ohledech i překvapit. Ovšem jeden fakt nemíním přejít, a to sice hodně dlouhou stopáž, díky které mám pocit, že je film neuvěřitelně natahovaný a kdy docházelo k situacím, že jsem se tam třeba i 10 minut v kuse ničemu nezasmál, což mi přišlo jako velice hrubý nedostatek. Některé scény to zkrátka chtělo vystřihnout, protože z počátečního nadšení, kdy jsem se smál hodně často, se stal bohužel vlekoucí se příběh, který nudil, což u komedie prostě nemohu nijak jednoduše přejít. A přitom během závěrečných titulků tam běžela geniální scénka s Lucií Bílou, kterou stálo za to vidět a u které jsem se hodně tlemil. Co se týče herců, tak někteří hodně potěšili, jako Roman Vojtek, Jan Dolanský, Marta Issová či paní Jaroslava Adamová, takže po herecké stránce to nemohu hodnotit vůbec špatně. Každopádně tedy nebýt toho, že jsem se chvílemi u tohoto filmu opravdu hodně nudil, tak to mohlo být nadprůměrné hodnocení, takhle film hodnotím jen jako průměrný a uděluji tři hvězdy. ()
Byl to nádherný večer. Ve snu by mě nenapadlo, že TOHLE se může stát i mě…. Film o nevěře a erotické fascinaci Oldou Kaiserem. K.Magálová je sympatická a Kaiser – doktor už směšnej není. Naštěstí ani k smíchu. M.Poledňáková vždy těžila z příběhů ze života. Libuje si, když je hodně lidí pohromadě. A tak jsou všichni spolu. A pobaví tak duševně chorého. Čas nezastavíš. Život starší generace už tolik vtipu nenabízí. Pro ně je humorné mít mobily a psát SMS. Dopřejme jim to. Alespoň můžeme oplatit babičce, že nás jako děti brávala do kina. A tak jedinej kdo může mít z filmu radost je mobilní operátor. Na to jim sere Bílej tesák! PŘÍBĚH **? HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Un reportage de sledování "Buch, buch, buch, Bílej Tesáku!" jednoho zimního večera - v televizi. Na počátku nebylo slovo, ale pár let po vzniku filmu a při znalosti ohlasů (i když o filmovém vkusu známých, kteří to chválili, vím své) snaha nebýt předpojatý. Bohužel mi to moc dlouho nevydrželo - první půlhodinu se totiž děje hovno, další půl hodiny se dějí naprosto nesmyslné věci (vyřešení půlroční absence) a potom už jen zděšené čekání, co za klaunské etudy typu rozlití kelímku při pohledu na hodinky, nebo květináče na Šteindlerově hlavě, se ještě přihodí. Přítelkyně - obvykle ochotná sledovat příhody Deana Caina a Lois Lejnové - po tři čtvrtě hodině odchází číst článek od prof. Šámala o jeho trestním zákoníku. Laici nechť mi věří, že ten dvacetistránkový článek je ekvivalent Klausovského sborníku ód na vlastní všeznalost a neomylnost v oboru Všechno. Já, moji drazí, se držím, a odpočítávám každý reklamní blok, přičemž už při druhém vyhledávám stopáž a zděšeně zjišťuju, že tahle věc má bez reklam SKORO DVĚ HODINY. Nehledě na to, že Bartoška, Issová a Holubová mě naprosto děsně srali každou svou vteřinou na plátně, bez ohledu na příběh. A ten tedy stojí za to; a nedosti na něm, ty na něj navěšené propriety jsou skutečné PEKLO. Když se František Fuka navážel do paní Poledňákové v tom smyslu, že jí naprosto ujel vlak, co se sledování současnosti týká, netušil jsem, že by to mohla být pravda. Ale ta zoufale viditelně hraná "bezprostřední talk show" s nahraným smíchem? Taky jsem naposílal kopce smsek a nikdy se mi nestalo, že bych něco odeslal tím, že mi mobil spadne na zem, ale čert to vem. Ale ta „denně se dívám smrti do tváře“ moudrost ve třech čtvrtkách filmu? A civilové producírující se po vyšetřovnách na emergency jak se jim zlíbí, jenom aby mohla postava být ještě o něco "vtipnější"? A do toho ještě podnikatelka Bohunka a její všemocný detektiv Eda. Ještě jednou - tohle je PEKLO! Reklama s Chuckem Norrisem a cibulí byla mi vykoupením... Ale pojďme na konec, na úžasné vyvrcholení. To nastane střihem „o sedm měsíců později“ a nenapadá mě jiné přirovnání, než že je jako "z hovna bič". Všichni se mají víceméně rádi a jsou šťastní. Drobný háček je v tom, že se vůbec nic nezměnilo a všichni se pořád chovají jako debilové... Tenhle film má prostě úplně všechno včetně hip-hopu, přisprostlé stírací hlášky a roztomilého chlapečka říkajícího prdel a hovno (viz závěrečná titulková paralelka). Takže se vážení klidně pohoršujte nad tím, kolik sprostých slov jsem si dovolil tady použít;) Moje váhavé podezření z dob laskavých Velryb a Bavících se světů tady dostalo jednoznačné potvrzení, že Poledňáková se defitivně dala k Temné Straně Síly. Kdysi dávno zaujatě líčila, jak má ženská držet hubu a krok, jinak si chlapa neudrží. Pak úspěšně bavila celý národ tím, jaká to byla švanda, když se manželská erotika zpestřovala někde jinde. Teď už přešla na regulérní polygamii a adoraci sebestředných sviní. Ty staré filmy ale byly aspoň postavené na nějakém pochopitelném příběhu, měly sympatické hrdiny, a měly humor. Tohle je jenom snůška hovadin. 20% a možná respekt ke Kamile Magálové, jak šmrncovně dovede vypadat v osmapadesáti. () (méně) (více)
Galerie (22)
Zajímavosti (17)
- Marie Poledňáková si dlouho nevěděla rady s obsazením hlavní ženské role. Rozhodla se jednoho večera, kdy se dívala na Banánové rybičky (od r. 1999), ve kterých byla hostem Kamila Magálová (Helena). (hippyman)
- Režisérka Marie Poledňáková zakázala během natáčení Oldřichu Kaiserovi (František) požívání alkoholu. Pokud by dohodu porušil, natáčení by pro něj ihned skončilo. (jenik71)
- Natáčelo se především v Praze a okolí, ale i v Krkonoších. (hippyman)
Reklama