Režie:
Marie PoledňákováScénář:
Marie PoledňákováKamera:
Martin DubaHudba:
Petr MalásekHrají:
Kamila Magálová, Jiří Bartoška, Eva Holubová, Oldřich Kaiser, Nela Boudová, Roman Vojtek, Martha Issová, Filip Antonio, Jakub Grafnetr, Jaroslava Adamová (více)Obsahy(1)
Helena Altmanová je sympatická profesorka francouzštiny a literatury na gymnáziu. Patří k oblíbeným pedagogům, díky zdravému nadhledu si rozumí se studenty i kolegy ve sborovně. Zato její soukromý život je plný překvapení. Soužití v jednom bytě s bývalým manželem, úspěšným spisovatelem Karlem, problémy ovdovělé sestry Kristýny, manželské karamboly syna Adama i pozdní lásky babičky Alžběty - to všechno Helenu zaměstnává natolik, že jí na vlastní život a vlastní city jaksi nezbývá čas. A přesto jednoho dne přijde to, co obvykle přichází, když už jsme na sny rezignovali. Helena se za pohnutých okolností seznámí s lékařem záchranné služby Františkem. A úplně normálně a naplno se zamiluje! Začíná bouřlivý příběh plný vášně, rozchodů a návratů, v němž vztah zamilované dvojice plánovitě či neplánovaně komplikují jak partneři, tak další členové rodiny. Na otázku, kde hledá náměty, scenáristka a režisérka Marie Poledňáková odpovídá: „Je to jednoduché, náměty leží na ulici, stačí se shýbnout,“ ale vzápětí dodává: „Já už jsem si plánovala jen bezstarostné užívání života, těšila se na cestování, na nové zážitky a objevy. Opravdu jsem neměla zájem chodit po ulici, natož se shýbat! Jenže pak tam leželo … NĚCO… čemu neodoláte, co musíte uchopit, musíte do toho jít, bezhlavě a naplno. A to byl začátek projektu Líbáš jako Bůh. Už léta jsem nepsala tak rychle a spontánně. Inspirací mi byly situace, které se odehrály dnes, včera nebo před třiceti lety a na které nikdy nezapomenu,“ přiznává se autorka této úspěšné české komedie. „Ve scénáři se otiskly moje zážitky, příběhy přátel, kamarádů i dětí a dokonce i situace, jejichž tvůrcem je můj vnouček.“ V hlavních rolích Kamila Magálová, Oldřich Kaiser, Jiří Bartoška a Eva Holubová. (oficiální text distributora)
(více)Videa (6)
Recenze (868)
Nemá cenu rozplývat se nad tím, že si Poledňáková pořídila dobré mladé filmové řemeslníky a že její poslední snímek nevypadá úplně jako český televizní seriál, ale už skoro západní televizní seriál. Základem jejích filmů byl, je a zůstává absolutní nevkus, trapnost a amorálnost, které se vydávají za humor a pozitivní pohled na svět. _______________ Líbáš jako Bůh se tváří jako romantická komedie pro starší zkušenější lidi, ale není v ní nic romantického (jakékoli náznaky se tu zavile sabotují), nic komického, nic dospělého, nebo snad pravdivého. Je to vylhaná slátanina a úplně umělá fikce, která jen předstírá, že má něco společného se životem. Právě v této snaze manipulativně nás přesvědčit, že film vypovídá cosi o každodennosti, spatřuju cosi obzvlášť arogantního a nesoudného ze strany autorky, která zřejme od normalizace žije v alternativním vesmíru. __________________Postavy se do jedné chovají jako zlí a sobečtí idioti, kteří navíc nejsou schopni na chvíli udržet rovnováhu, takže pořád "komicky" padají. Tvrdit o nich, že zastupují pestrost lidských typů a že v jejich soužití se ukazuje tolerance, je zvrácené. Děj nedrží pohromadě žádnou vnitřní logikou (ani nevím, kolikrát jsem si řekl WTF), jen se tu za sebe zoufale lepí scénky. ____________ Jistěže tu od předchozího paskvilu Jak se krotí krododýli víceméně zmizela "estrádní čísla" a ubylo nechutného "vizuálního šišlání" na děti (kýčovité detaily rozesmátých tvářiček), ale kvůli tomu není Líbáš jako Bůh lepší film, jen je o trochu snesitelnější. Je to rozdíl asi jako mezi bércovým vředem a pásovým oparem. Ani jednoho nám není zapotřebí. ()
Tak se pěkně uklidníme. Líbáš jako Bůh je sice průměrná komedie, která má tak dva, možná tři slušné vtipy, ale to není důvod tomu okamžitě dát odpad. Teda alespoň pro mě ne. A mám proto pár argumentů: 1: Film mě ani neurazil, ani jsem se necítil trapně, že se na něj koukám. 2: Magálová, Holubová a Bartoška tento film zachránili, nebýt jich tak tu dám mnohem menší hodnocení. Už kvůli těmto třem nemůžu pod tři hvězdy. 3: Hláška "Tak na to ti sere bílej tesák!" má vážně něco do sebe. Takže shrnuto podtrženo je to sice jen průměrná (místy i moc podprůměrná) komedie, ale myslím, že speciálně česká kinematografie má na svém kontě (bohužel) mnohem horší kousky, než Bůh. A že se vám moje argumenty zdají slabé? Tak na to vám sere bílej tesák! :-) ()
To je ptáček, poledňáček. V poklidu a s úsměvem na vrásčitém gesichtu přestárlé kokety vhodila v svět píčovinu, mající naznačit, že stáří cti a sexappealu netratí. Tudíž babči ohozené v šifónovém pytli a dědoušci s rádiovkou mají nový podnět. Dnes již nemusí pouze konat tanyny za poslechu Edy a Šaška, mohou též odložit na pár let nákup nutných léků a za ušetřený peníz vyrazit třeba na párty, do světa, do hor, prostě kde všude je to správné místo na romantické styky, které jim zpříjemní podzim i zimu života. Všechny figurky v tomto veledíle jsou i přes dávno prodělanou menopaouzu či prostatu středně rostlého melounu natolik hyperaktivní, že i přes infarkty, střídající se v úderném tempu s mrtvičkami, zběsile směřují k cíli. Kterým je.....asi si ještě vrznout, nebo nevím. Holubice sehraje megeru na počkání, Kaiser se evidentně nevzdal záliby v ohnivé vodě ani při natáčení této parodie a Bartoška se prohulil k přesvědčivému ztvárnění cynického, impotentního astmatika. ()
Děti se straší polednicí....diváci Poledňákovou. Tenhle zločin proti příčetnému publiku je kombinací mnoha skutkových podstat v rámci úderných hesel "Nebát se a nAkrást", "Zatloukat, zatloukat, zatloukat" a "Nokia, connecting people. " Vznikla specificky česká spatlanina, do které MP přihodila zahraniční suroviny v podobě hudby z Love Actually (ubohá Norah Jones), motivů a neobratných vykrádaček z Lepší pozdě nežli později, výkvět českých celibřitek a svému husákovským reálným socialismem odkojenému publiku dopřála simultánní orgasmus pokaždé, když některé z postav přišla smska. Trpícímu divákovi budiž útěchou, že jeho martyrium se nestupňuje, ale pouze opakuje, což vede k několikanásobnému zacyklení děje, kdy se tatáž kolize a tatáž krize opakuje, takže si i velmi retardovaný divák přijde na své. Zásadním tématem je tu opět, jak jinak, nevěra, která kvete v každém věku. Jediný pokrok oproti předchozím tematizacím nevěry coby českého národního sportu je tu aspekt technologických vymožeností a pokroku s nimi spojených. Poučením zřejmě je, že nevěra za pomocí internetu a mobilu je sice ohromně "free, cool, in", nicméně důkazní materiál a googlizace potenciální sokyně je směšně jednoduchá, tudíž je lépe a pohodlněji provozovat systém grupáčový. Líbáš jako Bůh je totiž zvláštním bačkorovitým způsobem cynické, zkažené a podivně zkorumpované. Jakýsi ostrůvek pozitivní deviace představuje minimálně herecky Jiří Bartoška, který ze svého mimoprostoru s nadhledem glosuje oceán imbecility kolem. Glosátorskou pozici lázeňského šviháka oslabuje fakt, že žádná postava a žádná linie nedává smysl, a chaos se ve smrtící stopáži komentuje těžko. Velká rána na závěr: jsou filmy, které jsou tak špatné, až z nich hýkáte smíchy. Tenhle k nim nepatří. 1/10. P.S. Na rozdíl od Tetsua chápu normalizaci se všemi příznaky jako období cca 1969-75, podle mě film nese dědictví spíš husákovského socialismu života v tzv. šedé zóně, kdy se údajně nedalo než zanášet u sousedů a chalupařit na vlastním... ()
Ano, mě se to docela líbilo. Což mohlo být způsobeno asi především tím, že jsem to viděl v televizi zadarmo (nebo tedy spíše za měsíční poplatek, který platím kabelovce za HBO) a tak jsem se v klidu domova mohl docela příjemně pobavit a odreagovat u komedie, která v loňském roce lámala v kinech rekordy a u které jsem neměl nějakou zvláštní potřebu se na ní hnát do kina nebo si jí kupovat na DVD. A právě z toho minimálního očekávání nakonec vzniklo to, že se mi film docela líbil, dokázal i pobavit a v jistých ohledech i překvapit. Ovšem jeden fakt nemíním přejít, a to sice hodně dlouhou stopáž, díky které mám pocit, že je film neuvěřitelně natahovaný a kdy docházelo k situacím, že jsem se tam třeba i 10 minut v kuse ničemu nezasmál, což mi přišlo jako velice hrubý nedostatek. Některé scény to zkrátka chtělo vystřihnout, protože z počátečního nadšení, kdy jsem se smál hodně často, se stal bohužel vlekoucí se příběh, který nudil, což u komedie prostě nemohu nijak jednoduše přejít. A přitom během závěrečných titulků tam běžela geniální scénka s Lucií Bílou, kterou stálo za to vidět a u které jsem se hodně tlemil. Co se týče herců, tak někteří hodně potěšili, jako Roman Vojtek, Jan Dolanský, Marta Issová či paní Jaroslava Adamová, takže po herecké stránce to nemohu hodnotit vůbec špatně. Každopádně tedy nebýt toho, že jsem se chvílemi u tohoto filmu opravdu hodně nudil, tak to mohlo být nadprůměrné hodnocení, takhle film hodnotím jen jako průměrný a uděluji tři hvězdy. ()
Galerie (22)
Zajímavosti (17)
- V čase 40:47 filmu lze za Bohunkou (Eva Holubová) vidět korbu nákladního auta naloženou, nicméně v čase 41:05, poté, co řekne „na to ti sere bílej tesák,“ vidíme korbu poloprázdnou. (DJMaroko)
- V jedné ze scén na letišti přijde Heleně (Kamila Magálová) SMS. Čas na mobilu je 8:08, čas přijetí SMS je ale 9:32. (David7)
- Kvůli slovenskému přízvuku Kamily Magálové (Helena) se původně počítalo s jejím předabováním, konkrétně Ilonou Svobodovou, která jí propůjčila hlas už v pohádce O Ječmínkovi (2003), případně Zlatou Adamovskou. Nakonec se tak nestalo a slovenský akcent herečky je ve filmu vysvětlen tak, že vyrůstala sedm let s otcem v Bratislavě. (funhouse)
Reklama