Režie:
Darnell MartinScénář:
Darnell MartinKamera:
Anastas N. MichosHudba:
Terence BlanchardHrají:
Adrien Brody, Jeffrey Wright, Columbus Short, Gabrielle Union, Norman Reedus, Beyoncé, Emmanuelle Chriqui, Eamonn Walker, Mos Def, Cedric the Entertainer (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Adrien Brody a Beyoncé Knowles v biografickém hudebním dramatu o vydavatelství Chess Records, jež dalo světu rhythm'n'blues. Právě díky němu se z Chucka Berryho, Muddyho Waterse, Etty James či Willieho Jacksona staly zářivé hvězdy.
Kdyby v roce 1950 nevzniklo v americkém Chicagu hudební vydavatelství Chess Records patřící Leonardu Chessovi, možná by se svět nikdy nedozvěděl, jakou sílu v sobě skrývá hudební styl rhythm and blues, zkráceně R&B. Právě tato společnost se v padesátých a šedesátých letech minulého století stala hlavním centrem populární hudby produkované afroamerickou menšinou a právě díky Chess Records se z Chucka Berryho, Muddyho Waterse, Etty James či Willieho Jacksona staly hvězdy nejvyšší zářivosti. Byla to doba jako stvořená pro žhavou a strhující muziku, které právě tito zpěváci měli plné srdce. Po každém vzlétnutí sice následuje pád, ale Chees Records a umělci kolem něj dali světu víc, než mohl kdokoli očekávat. Ve výborném hudebním dramatu režisérky Darnell Martinové ztvárnil hlavní postavu Leonarda Chesse oscarový Adrien Brody a po jeho bok se postavila hudební superstar, uhrančivá kráska se zlatem v hrdle Beyoncé Knowles.
(oficiální text distributora)
Recenze (149)
Skvelá hudba, honosná nostalgia, fascinujúce kultúrne dejiny. 7/10 ()
Velmi dobré. To tenkrát byly časy panečku. Dneska už asi ani nepředstavitelné, aby se afroameričan musel takhle protrápit k úspěchu. Film zabírá dobu moc pěkně. Jen mu chybí nějaká vůdčí postava. Jeffrey Wright je hodně věrný, ale celkově je pozornost rozdělená na moc osobností, takže ve výsledku působí každá trošku nevýrazně. Blues doba ještě ani nebyla koncertová, takže rozjetý vystoupení chybí. Celkově mi v tom tedy chyběla trošku šťáva, ale kvůli tomu si stěžovat nebudu, protože hudba byla úžasná. -"The new craze sweeping the nation for young white boys and girls, surfing. I've provided them the soundtrack, unbeknownst to myself. I'm very ready to make more songs for the Beach Boys and all other manner of white folks to steal." ()
Reziserka Darnell Martin mi teda vela nehovori a film navyse v kinach zhorel .- coz je velka skoda, namet o zacinajucich cernosskych hudobnikoch je zaujimavy.Nemam rad filmovu teoriu, vlastne ju neznasam, ale nemozem sa ubranit akejsi pofidernej reziserskej roztriestenosti /ale fakt nemam rad filmovu teoriu, nekacam/. Brody bol na urovni, ale sam to nemal sancu utiahnut, cierni herci boli mne neznami, snad len Gabrielle Union mi co si hovori- hrala vo filme s Dzetom Li volalo sa to Od Kolisky do hrobu 2003. Dzefry Wrajt /Casino Royale 2006/ bol nudny a len plaval od sceny k scene .- ani ho to nebavilo. Beyoncve Knowles hrat nevie a herecka z nej nikdy nebude, Emmanuelle Chriqui /Wrong Turn 2003/ celkom v pohode, krasna baba. Tempo je navyse nudne, velmi nudne a v strede vladnu len vatovo plane plky : 35 % ()
Za většinu hudebních žánrů můžeme děkovat právě lidem, o kterých je tenhle film. Není to úplně dokonalé, občas se to hodně táhne a pak to dost nudí, ale písně jsou úžasné a kdo mě vážně překvapil byla Beyoncé, předvedla podle mě nejlepší výkon z celého filmu jako Etta, ale na to, aby byl film dokonalý tomu něco chybělo. ()
66. Zlatý Glóbus za rok 2008 - nominace (1) - Nejlepší filmová píseň - "Once In A Lifetime" - Hudba a text Ian Dench, James Dring, Amanda Ghost, Beyoncé Knowles, Scott McFarmon, Jody Street ()
Film jako by chtěl poukázat na několik témat, z nichž ale ani jedno nakonec nevykreslil do potřebné hloubky. Počínaje rasovou segregací přes mezilidské vztahy, pozadí nahrávací společnosti, život v hudebním průmyslu až po seznámení se s jednotlivými interprety podrobně. To všechno ve snímku najdete a mix je velice dobře stravitelný, ovšem nemůžu se zbavit dojmu, že to mohlo být ještě o něco lepší. Oceňuji kvalitně vyobrazenou dobovou atmosféru a logicky nejsilnější stránkou tohoto díla je hudba. A protože tu já můžu, tak dávám pěkných 80 %. Oblíbená část- prolomení hranic při koncertu Chucka Berryho ()
...je super si zavzpomínat jak se rodila dobrá muzika... velmi potěšující výkon Adriena Brodyho... a tak si už druhý den zpívám Berryho... ()
Průměrný film o výborné muzice. Příběh je prostinký a zápletka vlastně žádná. Názorně vidno, že šoubyznys byl vždy jen o prachách, ženskejch a chlastu. Všichni o tom sní, ti co se k tomu dostanou, na to dojedou. Peníze zkrátka kazej člověka.65% ()
Už od začátku mi bylo jasné, že si ten film užiju, a taky že jo. Takovou hudbu já prostě můžu. U nejedné části jsem měla husinu, a když zazněl song At last, tak jsem byla ohromena, ale dojmout mě tímhle songem dokáže jenom Etta. Beyonce mě taky docela překvapila i jejím herectvím, a při jedné ze závěrečných scén, kde byla s Brodym a začala zpívat "I'd rather go blind", tak ikdyž jsem to nečekala, tak mě to dojalo. Brody byl opět amazing, pomalu se mi začíná vkrádat do top 10. ()
Oslazený hraný dokument s nedůvěryhodně zpracovanými schématy (rasismus, manažerské kořistění ap.) fanouškovi R&B moc nového nepřinese a jeho rozervané osobnosti taky moc nepřidá. Pocta k půlstoletí pořád účinkujících hitů Chucka a spol. mohla dopadnout zatraceně líp. ()
Mám tenhle žánr rád, tohle " smrdí " životem..ale na 4* to nebylo... ()
Příběh a zpracování průměrné, ale ta hudba. Bože. Naprosto perfektní! ()
.....Len toľko môžem povedať.....že vo filme skvelá hudba zaznieva...... ()
Režisér Darnell Martin, kterého spíše známe z televizních obrazovek než ze stříbrného plátna, natočil hudební drama o vývoji hudební společnosti Cadillac Records. Ta se v 50. a 60. létech význačně postarala o rozvoj R&B. Pokud ale nejste fanouškem černošské hudby či 60. let, nemá vám tento film téměř co nabídnout. První půlce filmu chybí sebemenší spád a zajímavé konverzace. Občas zazní nějaká příjemná píseň, ale nic dalšího nečekejte. Ani oscarový herec Adrien Brody, jenž hraje majitele a zakladatele hudební společnosti, nedokáže příběh oživit. Později se však na scéně objevuje slavná americká zpěvačka Beyoncé Knowles, kterou jsme předloni mohli vidět v úspěšném filmovém muzikálu Dreamgirls, kde ji však všichni svými hereckými výkony zastínili. V Cadillac Records však podává nejvýraznější a jednoznačně nejpovedenější výkon. Její role představuje přitažlivou, hrubou až nevychovanou drogově závislou zpěvačku. Jako jediná postava se výrazněji vyvíjí a projevuje emoce. Příjemně mě překvapila scéna, při níž Beyoncé zpívá píseň I'd rather go blind. Snímek vypráví i o dalších hudebních legendách jako Chudl Berry, Little Walter, Leopard Chess, Muddy Waters či Howlin' Wolf, jejich příběhy se však ztrácí. Celková mozaika má vynikající hudební provedení, Beyoncé Knowles v popředí a něco z hudební historie. Cadillac Records se sice celkem originálně podíval na zajímavé téma, avšak hůře si s ním pohrál. Když ale filmu prominete jeho první půlku, čeká vás celkem příjemná dvouhodinová zábava. ()
Dobrá hudba, dobře natočené a kvalitní herecké výkony, tenhle snímek se mi líbil a spoustu věcí sem se dozvěděl. Takových snímků není nikdy dost ()
Úvodní záběr na Cadillac, první tóny blues a nekončené pole. Muddy si při dřině na poledním slunci uvědomí, že tohle není pro něj, že chce něco víc. Leonard si otevírá svůj první bar pro černochy. A tihle dva se o pár let později potkají, aby spolu mohli vydělat balík peněz. A vy to zmateně sledujete. Příběh si skáče z místa na místo, bez obtěžování se jakkoliv divákovi sdělit, kde se tu ten či onen muzikant vzal (toto je Wolf, toto je Chess, toto je Berry, toto je Jackson. Moment kdo je tenhle?). A takové „představování“ je matoucí hlavně ve chvíli, kdy nemáte o (hudebním) pozadí nahrávacího studia ani potuchy a jména uvedená výše vám nic neříkají. Hudebníci se před nahrávacím studiem objevují jak houby po dešti a Leonard si je jen posbírá a se všemi nahraje super hit. Mnoho scén působí prvoplánově („Ne já nepiju,“ jó chlapče, tak z tebe bude alkoholik. A taky, že jo.). Film je jedna dlouhá, nikdy nekončící hudební session, s mikrofony, placatkami, revolvery a „ `´ „ obočím Brodyho, který si půjčil výraz střelené laně od Nicolase Cage. A tak jsem spíš facinovaně zírala na rasové problémy, než na rodící se hvězdy, protože Cadillac Records je jen jeden velký blues, R&B hudbení videoklip. A videoklipy by neměly trvat 104 minut. ()
Velmi zajímavý film, který je bohužel místy opravdu nezajímavě natočen . Ale za shlédnutí tento snímek rozhodně stojí, ať už kvůli historii v něm obsažené, nebo kvůli soundtracku, který si myslím, že mi bude znít ještě hodně dlouho v hlavě. ()
Nejak som tam nezachytil žiaden dramatický moment. Aj v dokumentárnej podobe by ich zrejme bolo viac. Také tempo, v akom boli situácie a fakty podávané, som si proste nestíhal užiť. A nemá to nič spoločné s mojimi sympatiami/antipatiami k hudobným štýlom, ktoré sú tam prezentované. ()
Poliak a černoch si založia nahrávaciu spoločnosť, jeden má talent na obchody, druhý na hudbu, a tak sa im darí. V tom období v Amerike rasová segregácia ešte prekvitala, takže sa potýkajú s mnohými problémami. Ale keď ide o hudbu, na pódiu a pod ním problémy miznú. Občas som si pripadal ako u Gumpa, keď sa objavili začínajúci Rolling Stones, alebo príde reč na nejakých Angličanov Beatles, a títo všetci sa vraj inšpirovali Muddyho hudbou. Hudba mi vo filme po krátkom čase pripadala monotónna a stále o tom istom, takže som len čakal na príchod Beyoncé. Počkať si treba hodnú chvíľu, viac ako hodinu, ale oplatí sa, popri úlohe producentky celého filmu si asi veľmi rada zaspievala pár starých hitov, a to sakramentsky dobre. Film ako taký ma veľmi nezasiahol, takže len silnejšie tri hviezdy. –––– Zajímala ho jen barva bankovek. Stačí mít pořádnej balík zelených papírků a už nejsi židák. A ani barevnej už nejsi. Jsi jen chlápek s cadillacem. ()
Jaký příběh se dá vystavit jako pocta prvnímu hudebnímu vydavatelství, jež dalo šanci černošským umělcům? Nic moc! A vzhledem k tomu, že Darnell Martin je televizní rutinér, tak to podle toho vypadá. Žádná kreativita, pokus o nápaditou formu vyprávění, či vizuální zajímavost. Všichni si odehrají své, hudba je vynikající a některé momenty vás opravu roztančí, ale ve chvíli kdy dozní hudba, začiná průměrná nuda a tu si podle mne Chuck Berry a spol. nezasloužili. Dílko, které je více poctou než filmem a toho nevypustí z vod průměru... 50% ()
Reklama