Režie:
Petr NikolaevScénář:
Zdeněk MahlerKamera:
Antonio RiestraHrají:
Karel Roden, Zuzana Fialová, Roman Luknár, Zuzana Bydžovská, Ondřej Novák, Norbert Lichý, Veronika Khek Kubařová, Václav Jiráček, Jan Budař (více)Obsahy(2)
Film o největší tragédii v moderních dějinách naší země – vyhlazení Lidic... Na začátku příběhu jsou Lidice obyčejnou středočeskou obcí, která se snaží přečkat protektorát. Šíma je otcem dvou synů a rozhodně ne špatným otcem. Jeho žena Anežka však před lety ochrnula a Šíma se rozhodl celou situaci řešit pragmaticky – o rodinu se sice stará dál, ale má mimomanželský poměr. Anežka, Šímova milenka i celá vesnice jsou s celou situací – zdá se – smířeni. Jen starší Šímův syn tím trpí, v hospodě vyprovokuje rvačku, při níž ho opilý otec nešťastnou náhodou zabije. Šíma se ocitá ve vězení a snaží se vyrovnat se svojí vinou. S každou návštěvou mladšího syna, s každým balíčkem od Anežky v sobě živí naději, že ještě existuje cesta zpět. Život ve vsi mezitím plyne dál, lidé se rodí, umírají i zamilovávají. Stejně jako Pepík Fiala. Je sice ženatý, ale našel zalíbení v mladičké Aničce. Celou romanci maskuje jako ilegální odboj. Jeden z jeho dopisů se však dostane v nesprávnou chvíli do nesprávných rukou a události po atentátu na Heydricha dostávají spád – všichni muži nad šestnáct let jsou zastřeleni, ženy odvlečeny do koncentračních táborů, sedm dětí posláno do Německa na převýchovu, ostatní hromadně popraveny v náklaďácích kdesi v Polsku. Vesnice je do základu vypálena. Šíma nic z toho netuší. Že ustaly návštěvy mladšího syna i posílání balíčků od Anežky, si vykládá po svém. O to větší šok prožívá na prahu osvobození, když se dozví pravdu. Po propuštění mu nikdo jeho vinu nepřipomíná, ale také mu ji nikdo nedokáže odpustit. Nepohodlným "hrdinou" - jediným, kdo dokázal přežít vypálení Lidic - se stává i pro poválečné úřady. Stává se nikým? (Česká televize)
(více)Recenze (1 248)
Dost nezáživné. Film, pro nějž je dokonalým synonymem slovo zívací. Je dost vtipné, že nemít dvě a války a nebýt obsazeni SSSR, tak čeští režiséři neví, o čem natáčet. Vskutku vděčné téma. Možná by "rejžům" pomohlo se podívat na západ či na východ. Žádné historické frašky, taková to témata dnes vážně nejsou v kurzu. Je už trochu únavné vidět v každém českém filmu Rodena. Ještě, že měl při natáčení Pelíšků angínu. :-D 45% ()
Film, který by měl mít za úkol uctít památku našich krajanů, pranýřovat fašismus a jiné musy, které nás za celou historii potkaly. Dopadá dle mého názoru velmi divně. Roden, skvělý herec ale je to přece jenom synovrah dřepící v base. Impuls k vypálení tu není vylíčen jako pomsta za Heyndricha ale jako přebytek pohlavních aktivit pánské části obyvatel Lidic. Film je velice podivně kolorován, což mi připadá zbytečné až rušivé. V každé scéně tu zní smyčce a to furt a zoufale. Dokonale zpackáno režisérem Nikolaevem, který nezpackal jen toto. Obávám se, že jako potomka popravených v Lidicích by mě toto zpracování docela nasralo. Narodil jsem se ale jinde, tak mě to jen zklamalo. ()
Zase tolik chvály pro film nemám - ale tak nějak si kvůli vážnosti tématu nedovoluju jít s hodnocením dolů. To je asi špatně, že. Aktualizace události, přiblížení současnému divákovi...to je velký přínos. Karel Roden je pro takovéhle historické role trudného osudu jako stvořený. Úplně naopak je to s Veronikou Kubařovou - ta je stvořená pro současné/ pohádkové role růžového osudu, sem mi opravdu neseděla a nevěřila jsem jí ani nos mezi očima. celkový dojem je na 3* + jedna za téma. ()
Jestli něčemu nerozumím, tak tomu, proč tento film výrazněji neuspěl při udělování ceny kritiků nebo při udělování Českého lva. Mě osobně zasáhl film velmi silně a to nejen vzhledem k samotnému tématu (které je mi, coby milovníkovi novodobé historie a 2. světové války obzvlášť, velmi blízké), ale zejména vzhledem ke způsobu, jakým film toto téma zpracovává. Naturalisticky zpracovaných válečných filmů existuje dost a dost, a tak je dobře, že režisér v tomto případě sází spíše na formu určitých náznaků, které přitom působí velmi silně (např. scéna kdy jedna z lidických rodin sedí u stolu při vědomí toho, že vesnici začínají obkličovat Němci). Taky se mi líbí, že se autoři pokusili i do takto tragického příběhu zakomponovat určitou dávku humoru (viz postava Jana Budaře). A pak je tu samozřejmě ona velmi zajímavá optika vyprávění celého příběhu prostřednictvím postavy jediného přeživšího obyvatele Lidic (skvělý Karel Roden). Zajímavě podaný je např. kontrast mezi jeho životem ve vězení a životy ostatních lidických obyvatel. Silný dojem vyvolává ale zejména osud onoho muže po propuštění z vězení (v době po vypálení Lidic). Na jeho příběhu si člověk uvědomuje, jak je mnohdy pro člověka horší být v pozici pozůstalého než v pozici samotné oběti: Scéna, kdy se dotyčný domáhá toho, aby byl stejně jako ostatní lidičtí muži popraven, mi přijde velmi pravdivá. Další tragickou postavou je postava četníka v podání znamenitého Romana Luknára, muže, který má v Lidicích řadu známých a přesto musí celé tragédii nejen pasivně přihlížet, ale dokonce být i aktivně nápomocen. Nejedná se přitom o postavu černobílou, o nějakého čistého kolaboranta, který by danou práci dělal jen kvůli vlastnímu prospěchu. Tragédie jeho postavy tkví naopak v tom, že on tuto pozici přijme právě proto, aby ji nevzal někdo mnohem horší než on. Z rozjetého vlaku nacistické zlovůle však nelze vystoupit, a tak jediné, co na konci příběhu onomu muži zbývá, je spáchat sebevraždu. ()
Mezi 3 a 4, definitivní rozhodnutí při příštím shlédnutí. Nečekaně kvalitní, dle mého názoru poměrně věrné a spravedlivé zpracování lidické genocidy.I přes všechna pozitiva mi tam přebývalo trošku moc slazení a romantické zápletky v pozadí, která však kontrastovalo s tím vším okolo. Mohlo to být o pár minut kratší, dalo se něco vypustit a někde naopak přidat, scénáristé se mohli zaměřit na menší množství postav a ty ostatní nechat ležet více ladem (což se samozřejmě těžko říká, protože úcta k daným lidem říká - zmiňme všechny osudy, které zasáhla tato hrůza, což bohužel ve filmu nemůže jít). Mezi to nejlepší patřila výprava, herecké výkony hlavních postav (především Budař, Roden, Bydžovská). Z mého pohledu jeden z nejlepších českých historických filmů, který si něco půjčil z Protektora a něco z velkých válečných dramat, ale i přese všechno zůstal do určité míry svůj a vylíčil, co se dalo. Největším zklamáním byly nějaké málo emotivní scény, např. odebírání dětí od matek, které je pouštěli bez snahy něčemu zabránit -> po dvou dnech v malé místnosti bez kontaktu s okolím bych čekal řev, pláč a bránění na život a krev, tato scéna byla přímo do očí bijící a nebyl jsem jediný, kdo se nad ní v kině pozastavil. Kdyby autoři vychytali takovéto drobnosti, mohl být na světě jeden z nejkvalitnějších českých filmů posledních pár let. Škoda. (70,5%) ()
Lidice mě velmi příjemně potěšily. Na filmu by se určitě dalo najít několik nedostatků, ale myslím, že celkovej výsledek je důstojným pomníkem jedný z nejbolestnějších kapitol naší historie a rozhodně stojí za vidění. Potěšil mě Mahlerův scénář, kterej ukazuje přinejmenším dva zajímavý lidský osudy, a to osud Františka Šímy a především pak postavy Vlčka, kterej je díky shodě okolností nucenej zradit svojí vlast a národ, což se ve finále ukazuje jako věc daleko horší, než samotná smrt. První polovina filmu je sice mírně nevýrazná a rozvleklá, ve druhý polovině ale lidická tragédie vypukne naplno a musím přiznat, že při scéně popravy lidickejch mužů mě polilo pěkný horko. Minimálně za tuhle scénu si Nikolaev zaslouží obrovskou pochvalu. I přesto pro mě ale byla nejsilnější scéna, ve který Šíma po příjezdu do Lidic zjistí krutou pravdu o jejich osudu, protože právě tahle scéna podle mě nejlíp vystihuje podstatu tragédie a vyjadřuje pocity zoufalství a naprostý bezmoci s ní spojený. Moc mě potěšil i casting, protože rád objevuju šikovný neokoukaný mladý český tváře, a navíc se v tomhle filmu sešli moji dva nejoblíbenější současný český herci, a jak Roden, tak Bydžovská mě opět nezklamali. Co mě naopak trochu zklamalo, byla scéna atentátu na Heydricha, která vypadá dost amatérsky a celkově je ve filmu zbytečná. Taky jsem moc nepochopil smysl seznamu španělskejch jmen a fotek v závěrečnejch titulkách, ale tohle už nechme stranou. Lidice rozhodně nejsou špatným filmem. Je jedno, kolik lepších českejch filmů ještě v letošním roce vznikne, protože žádnej z nich nebude mít takovou hodnotu jako právě Lidice. Pro nás pro Čechy obzvlášť ne. Minimálně v tomhle směru jsou tak pro mě osobně Lidice z našich letošních filmů číslem jedna. ()
Co říci k Lidicím - jednoduše to, že Petr Nikolaev neměl na to, něco takového točit. Jedna z nejstrašnějších tragédií v našich dějinách a je natočena hlavně tak, aby se líbila a všechny scény byly náležitě efektní a velkolepé. Chápu film jako výsměch, protože Lidice si nezasloužili, aby se z nich někdo snažil udělat "český hollywoodský velkofilm" , film měl být důstojnou památkou těch, kteří prožili nepředstavitelné hrůzy a měl být podán divákovi s ohledem na fakt, že pro velkou spoustu lidí, je tato smutná historie stále citlivým tématem a né za každou cenu dokazovat, že se pracovalo se 70-ti milionovým rozpočtem.... Neubráním se určitému srovnání - ale několika minutová scéna z krakowského ghetta v Schindlerově seznamu mi dala víc emocí než celý tento 2-hodinový film... ()
Zčásti masírovaná všudypřítomnou reklamou, ale také očekávání na návrat konečně! dalšího českého opravdového velkofilmu jsem se vypravovala do kina. Jak doma ve Strakonicích, tak v Karlových Varech však film šel v naprosto nevyhovujícím čase. Až včera jsem si náhodou přečetla, že kvůli velkému zájmu se přidají představení. Nejspíš jsem se neměla zas tak moc těšit.... TEDY K FILMU - Při vší úctě ke všem, kteří bojovali, žili a natočili tento film musím být spíše kritická. První polovina je dosti nezáživná, jakobych se koukala na úsměvné válečné drama, až jsem si říkala, že takhle vtipné to přece být nemá. Avšak přece než se stala hlavní událost, tak vesnice žila poklidným životem a drobné veselé situace k ní patřily. V druhé polovině se však děj začíná konkretizovat, zhušťovat a naplňovat, stejně jako neblahý osud. Avšak kýžený emotivní děj a síla okamžiku stále nepřichází, jen probleskuje jednotlivými detaily schovávání zakázaného, smutným osudem ve prospěch protektorových 15 minut slávy nebo bolestného rozuzlení. Nejvíc mě však dostala scéna bleskové a nečekané smrti. Navíc prakticky jen v jedné z vrcholných scén s Karlem Rodenem jsem vnímala, že hraje hudba - krásně podmanivá. Co bych však chtěla velmi vyzdvihnout, je VÝBĚR HERECKÉHO OBSAZENÍ, včetně drobných a epizodních rolí a nemluvě o Karlu Rodenovi - Velmi skvělě typově byla vybrána hlavní dvojice nešťasných milenců - Marek Adamczyk a Veronika Kubařová - přesně se hodí do této doby, ale spolu s Karlem Rodenem a Zuzanou Bydžovskou je jejich výjímečný potenciál trestuhodně nevyužit. A není mi jasné, jak si ženatý muž s dítětem může jen tak trajdat venku?.Jedině Zuzana Fialová má optimálně dost prostoru, který zvládá bravurně, Jan Budař mě vyloženě svou postavou ruší (byl skutečně takový upřímný vtipálek nebo je zde tato postava jen pro umělé obveselení?) a Roman Luknár jen útrpně kouká a víme, či aspoň tušíme, že nic jiného nepředvede a jak skončí. Suma sumárum - Necítila jsem, že by byl celý film prodchnut tímto emotivně silným příběhem, aby mě vyložerně vzal za srdce a byla to jasná pětihvězda. Nevím, na co padly všechny ty peníze - jen na konečný akt vypálení? To se mi zdá nějak moc. Naopak na propracovanosti scénáře se šetřilo. Pokud však šlo o to, aby se zbytečně nerozpatlávalo tak citlivé téma, tak snaha zůstala někde uprostřed - je to úctyhodné a bez patosu, ale zase ne tak omračující jako skutečná oslavná pocta - asi to tak jako Češi ještě neumíme natočit. Prostě mi to připadá jako úctyhodný průměr, který na čtyři hvězdy vyzvedává výše zmíněné herecké obsazení a působivé osudové detaily zkázy či historické okamžiky nevyhnutelnosti, který si každý musí určit sám. P.S. Ze základky si nic nepamatuju o Lidicích, jen zvláštní pocit z exkurze, když jsme tam byly, podobný jako z Terezína. Na střední nám učitelka říkala, že Hitler zabodl 2x prst do mapy - jednou na Lidice, podruhé na Ležáky ()
Tak tohle je pruser, nejzbytecnejsi cesky film uplynuleho roku (nebo alespon jeho zhavy kandidat). Naprosto nulova historicka verohodnost, v podstate nic poradneho se ve filmu nedeje, a naznak neceho zajimaveho je utlumen hned v pocatku (je videt, ze film pripravoval Alice Nellis). Dobry akorat do nejakeho toho muzes pro zaujeti malych deti do tematu Lidic, do kina fakt ne. Doufam, ze se tematu nekdy chopi nejaci lepsi tvurci a my se dockame kvilitniho historickeho filmu (jaky si toto tema zaslouzi). ()
Na film jsem šel spíše s obavou. A to především z toho, jak to přijmou žáci 2. stupně ZŠ, které jsem do kina přivedl. Byl jsem však mile překvapen. Jak filmem, tak zaujetím drtivé většiny žáků, kteří film po celé dvě hodiny sledovali naprosto soustředěně. Dokonce i postarší kolega dějepisář film dodíval do konce (většinou dobrovolně vartuje u dveří kina)... Točit film podle známé historické události, to chce odvahu. Většinou to dopadne zle. Toto je výjimka potvrzující pravidlo. ()
Moc zbytečně roztahané to bylo, celý zážitek tak vyšel na nic. Podstata věci byla zřejmá a nebylo zapotřebí takové předehry. Nemělo ty pravé koule, jako Habermannův mlýn. Rodem opět zářil, nebýt jeho, tak uberu hvězdu. ()
Ač je zdejší kritika zaměřena převážně na "lidickou" hudbu, pro mne (smyčce jsou opravdu geniální) je to základní "stavební" kámen, na kterém buduji výsledné hodnocení 80%. Druhou "stavební nožkou" je kamera, která každým záběrem (převážně letecké záběry) překvapuje a přináší divákovi nevšední filmový zážitek. Dalším příjemným překvapením jsou pak vedlejší filmové role, pro které padla režisérova ruka opravdu na úrodnou půdu. Slzu v oku a naznačované kýčovité momenty filmu neubírám. Naopak, režisér si je mohl v tomto případě s gracii sobě vlastní dovolit. Pro chybějící "dvacku" do pěti hvězd, vytýkám filmu až moc pozvolně roztažený děj. V tomto, dopředu jasně daném námětu a příběhu, je opravdu zbytečně, až škodlivé táhnout diváka tématicky tápajícími místy. ()
Skvělý příběh o osudech muže, který přežil vypálení Lidic. Bohužel je to ale místy příšerně podané. Co čechům jde, to je ta tragikomická rovina příběhu. Je to smutný, je to strašný, ale dokážeme si tam najít prostor pro vtípky. Takže zarmoucený výraz Karla Rodena se skvěle doplňuje s rozjařeným Janem Budařem. Jenže druhá polovina toho z vyprávění takového příběhu už moc nenabízí a jen se topí v drásavém zobrazování tragédie. Jenže to není tak drásavé, jak režisér zamýšlel. Je to nudné, více vyzní spíš hudba, a prostě zbytečná asi pul hodina filmu. Příběh četníka s německými kořeny by byl více rozvedený určitě neméně zajímavý, ale bohužel se to zmohlo jen na utrápený pohled skvělého Romana Luknára. Po letech musím přidat hvězdičku. Možná očekávání událostí kolem Lidic a dlouhé sezení mezi komáry se podepsaly na mém tehdejším hodnocení. Nyní připraven na nudný konec jsem už i konec zvládl a pěkně mi utekl i s trochou emocí. Scény z Lidic a s dětma atd, to je prostě síla. O to větší, když už divák má děti a ještě o to větší, když vidí, co za prasárny se pořád ve světě děje. ()
Nejdříve bych začal z té horší stránky. Přestože měly Lidice slušný rozpočet, není to moc znát. Nejvíce mě iritovala scéna s atentátem na Heydricha. Vypadalo to, jako kdyby Kubiš místo granátu hodil na auto dýmovnici. Z té lepší stránky musím zmínit jímavou hudbu a samozřejmě Rodena. Především však jde o významný odkaz, z kterého běhá mráz po zádech. Z přehršle zmatečných českých filmů z poslední doby, je tento konečně krokem kupředu. ()
KINO Jedovnice + CZ Už před filmem jsem si říkal, že to bude hrozně smutný, ale tak smutný jsem to fakt nečekal, hlavně ten konec, kde Karel Roden hraje tak jak ho známe. Film mě skutečně dojal. Jsem rád, že jsem si i třeba trochu osvěžil něco málo z historie. S jednotlivé hereckými výkony jsem nadmíru spokojen, ještě více u mužů, tím ale nechci naznačit, že by dívky nějak zaostávaly. Český historický film možná roku, já jsem opravdu potěšen. Mé zážitky z kina byly neposatelné, ne nějaký neobvyklí, ale nějaké kouzlo to mělo. Šel jsem do kina totiž se třídou a přesáhlo nám to vyučování, ale mě to jako jednomu z mála nevadilo, protože bych na film šel i sám dobrovolně. Film má ale i slabší chvílky, mluvím tím o první skoro celé půlce, která nebyla něco extra. V půlce filmu jsem se rozmýšlel jaké zde dám potom hodnocení a rozmýšlel jsem se o dvě nebo tři ale nakonec dávám čtyři za povedený dramatický závěr. Hodnotím 73% ()
Film by klidně mohl nést příjmení toho, kdo k filmu dělal hudbu. ()
Nebyl jsem z filmu nějak nadšen, i když po dlouhé době něco, na co se dalo koukat. Ve filmu bylo pár chybek ale ať se na mě nikdo nezlobí, ten atentát na Heydricha byla jedna z nejhorších scén. Kdyby tam nebyl tak by snad udělali i lépe. ()
Na pozadí tragických událostí se odehrává unylé drama jedné rodiny z Lidic... Film i přes svou povedenou výpravu pořád působí česky a to je velké mínus... Kvalitní herecké výkony bohužel nezachrání splácaný scénář a film, i když se snaží sdělit nějaké poselství, vyznívá absolutně do ztracena... ()
Nerad to přiznávám, ale Lidice trochu kýčovité opravdu jsou. A je to škoda, protože emotivnější příběh budete v našich dějinách hledat jen těžko. Čekal jsem rozhodně více od scénáře Zdeňka Mahlera, kterého jinak uznávám. Pro mě je to film bez emocí, s několika historickými nepřesnostmi, na naše poměry však ještě pořád slušný snímek. Nabízí se srovnání s Herzovým Habrmannovým mlýnem, který je o třídu lepším filmem než tolik dopředu opěvované Lidice. ()
Čakal som silnú výpoveď o ľudských osudoch v krušných vojnových časoch. Ale dostal som "len " príbeh na motívy skutočnosti, a zverstvá napáchané nemeckými " nadľuďmi". ()
Reklama