Režie:
Jay DuplassObsahy(1)
Josh koupil na webu staré křeslo, které chce odvézt jako retro dárek svému otci k narozeninám. Moc nechce, ale přibere s sebou na cestu svou přítelkyni Emily. A pak i bratra Rhetta, bez kterého by se zase obešla Emily. Road-movie s nesourodou trojicí hlavních hrdinů se v Americe stala výrazným nezávislým debutem roku 2005. (Letní filmová škola)
(více)Recenze (8)
║Rozpočet $15,000║Tržby USA $194,523║Tržby Celosvetovo $195,254 ║ ()
Těží se tu z minima, ale překvapivě to celkem funguje, včetně zobrazených emocí a situací, které mi přišly věrné (a s ohledem na tehdy ještě amatérské herce dobře zvládnuté). THE PUFFY CHAIR je jedním ze zakladních filmů "mumblecore" subžánru, já mám radši třeba DRINKING BUDDIES (tedy ty mumblecore filmy s alespoň nějakým rozpočtem), tady mě většinu filmu hodně iritovala výrazně špatná a rozostřená kamera a pofiderní zvuk. ()
Mumblecore filmy asi nejsou nic pro mně. Sledovat totiž toxický vztah hlavních postav ve kterém se oba chovají jak naprostí dementi na stopáži 85 minut není úplně něco co si představuji jako fajn zážitek. Jasně je to má osobní preference, a takové to filmy nevyhledávám i tak mi to ale nevadí pokud jsou tyto témata zaobalené nějakým nosnějším dějem, tady ne (což je údajně devíza mumblecoru). To byl taky hlavní důvod proč jsem si to neužíval, protože i přes fajn atmosféru a náhled do toho jak lidi nechávájí vztahy vyhnít, je to pořád jen film kde sledujete bandu nesympatických lidí. Takže asi tak, o režii tady nemá cenu se bavit. Chápu co se film snažil ukázat ale ta exekuce mě vůbec nebavila. 3/10 ()
V podstate ide o typický súčasný americký nezávislý film. Josh, jeho priateľka Emily a brat Rhett na ceste za kreslom, ktoré má byť darček pre jeho otca. Lacný (v zmysle rozpočtu – Joshových rodičov dokonca hrali skutoční rodičia Marka a Jaya Duplass), zakladajúci si na realistickosti (použitá kamera zachytáva dej až dokumentárnym spôsobom a skutočne nečakajte nejaké sofistikované akademické úvahy) a celé je to samozrejme o vzťahoch, ktoré sú asi tým jediným, čo sa tu rieši. Atmosféra sa mení v podstate zo sekundy na sekundu, ale nie je to tak aj v živote? A odraz života (možno čiastočne aj toho vášho) tu skutočne možno nájsť. Táto cesta ubehne síce príjemne, no neviem, či si na ňu spomeniete aj o rok (alebo hoci len o týždeň). Čo si skutočne zaslúži ocenenie je akási autentickosť a herci, ktorí celý príbeh držia pohromade. ()
Mumblecore potřetí a určitě naposledy. Tento žánr pro mě nic nepřináší, nemám z něho nic. Nebo právě naopak mám z něj opravdu smíšené pocity, v tom negativnějším významu. Přesně takový je i tento film - o ničem. ()
Reklama