VOD (2)
Obsahy(1)
Mladá Albánka Lorna (Arta Dobroshiová) získala belgické občanství díky fingované svatbě s feťákem Claudym (Jérémie Rénier). Se svým přítelem Sokolem (Alban Ukaj), který většinu času jezdí po Evropě s tirákem, si chce v belgickém městě Liège zavést malé bistro. Místní zloděj a podvodník Fabio (Fabrizio Rongione), který svatbu zorganizoval, se potřebuje Claudyho rychle zbavit, aby se Lorna mohla znovu provdat za ruského mafiána. Ten je ochoten za rychlé získání belgického občanství dobře zaplatit. Feťák Claudy byl vybrán právě proto, že je u něj možná (a tedy i relativně nenápadná a pro policii méně podezřelá) náhlá smrt z předávkování. Čárou přes rozpočet je však Claudyho rozhodnutí s drogami přestat. Díky Lorně, která se rozhodne Claudymu pomoci, se Claudy skutečně své závislosti zbaví. Dochází k citovému sblížení manželů. Lorna se snaží přesvědčit Fabia, že Claudyho smrt není nutná, protože dojde k rychlému rozvodu. Kvůli tomu Lorna nutí Claudyho, aby ji fyzicky ublížil, čímž by bylo rozvodové řízení urychleno a Claudy by nemusel zemřít. Vše vypadá dobře až do chvíle, kdy Claudy odhalí skutečný stav věcí. Začne vyhrožovat opětovným braním drog, dochází k pohlavnímu styku s Lornou. Následující ráno jsou oba spokojeni, důvěřují si. Claudy spokojeně odjíždí na kole a Lorna vesele běží vedle něho. Jenže Claudy umírá a Lorna se dostává do nečekané situace. Zatímco Fabio dále pracuje na přípravě svatby s ruským mafiánem, Lorna začne být přesvědčena, že s Claudym otěhotněla. Nejdříve jde na potrat, poté se ale rozhodne těhotenství nepřerušovat a dítě si ponechává. V této situaci se Lorna vzdává snu o bistru a začíná jít proti všem, rozhodnuta vést nový život. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (108)
Velké ideály a špinavé ruce Lorně nesvědčí. Protest proti surovému okolnímu světu, který v ní začíná klíčit, prorůstá do symboliky nového života a zachování, které Lorna pěstuje ve svém srdci a nikoli ve svém těle. Tento prvek rozhýbe řád věcí a naplní její život nadějí. Intimní, civilní snímek, který není veselý ale ani smutný. ()
Ze začátku trochu komplikované ve smyslu rozdělení sympatií, ale člověk je v podstatě vržen do rozehraného příběhu a chvilku trvá než se chytne. Od momentu, kdy se tak stane, jde ale o minimalisticky strhující sled událostí, které doznívají tak jak začaly, tedy náhle (chcete-li předčasně) a bez ukotvení. Za reálnou atmosféru vděčíme jednak bez výjimky přesným hereckým výkonům a v neposlední řadě střídmé a věcné režii i kameře. 85% ()
Jsem rád, že jsem na to nešel ve Varech. Tam by mi to připadlo asi o dost matnější - a zmizelo v nánosu "podobně" sociálně drtivých snímků ( s tím rozdílem, že tenhle je drtivý opravdu, většina ostatních festvalových rychlokvašek na podobná témata jen rýžuje...). Uznávám výběr autorů, respektuji precizně "natůr" filmařinu. Můj šálek čaje to ale není a na podobná témata mám raději přístup čistě dokumentární, bez hrané kostry. Podobných Loren je (bohužel nejen) v Belgii strašná spousta a z jejich příběhů, v nichž často chybí ona závěrečná naděje nesená praskajícím ohněm jako u Dardennů, by mrazilo bezesporu stejně. I je bych chtěl "slyšet". ()
Stále stejní, a přitom tak noví Dardennové, či tak noví, ale přitom stále stejní Dardennové? Těžko říct, protože nezáleží ani tak na tom, nakolik jste obeznámeni s tvorbou oblíbenců v Cannes, kteří si "odtud" odnesli Zlatou palmu za ROSSETU a DÍTĚ, ale jestli přijmete zlom v druhé polovině. Jejich pozorovatelský odstup, známý ze SLIBU či SYNA, se zde postupně promění ve vyprávění z pohledu hlavní ženské postavy, jejíž psychické stránce se uzpůsobuje eliptické vyprávění a i míra informací a způsob jejich dávkování je závislý na ní. Zájem o lidi žijící na okraji společnosti, kteří se zapletou se zločinem (nelegální přistěhovalectví - SLIB, předčasná dospělost a zodpovědnost za druhé, např. za na drogách závislou matku - ROSSETA , SYN - vyrovnání se s minulostí: vražda, zbavení se novorozence kvůli obživě - DÍTĚ), zůstává, stejně tak poukázání na vazbu mezi nimi a státními institucemi. Na leitmotiv - smíření se se svým svědomím prostřednictvím pokání - prostupující celým dílem belgických bratří je ale nahlíženo v druhé polovině až nábožensky a ústřední postava, přestože ji zůstává naděje na záchranu, není schopna čelit svému čini, vyrovnat se s ním, čímž se odřizuje od společnosti. Od Bressona k Buňuelovi aneb deprese z represe. ()
Hodně jsem se na tento film těšila. Mám ráda psychologická dramata natočená v evropské produkci. Příběh se vyvíjel celkem slibně i když jsem čekala, že nám autoři postupně odhalí hloubku charakteru jednotlivých postav. Inu nedočkala jsem se. Souhlasím s ostatními komentáři, citelně tu chyběl srozumitelný závěr a nechápu co tím chtěl básník říci...Škoda. ()
Galerie (21)
Zajímavosti (5)
- Před castingem uměla Arta Dobroshi francouzsky jen názvy dnů. (Nedhelborn)
- Natáčení probíhalo od října 2007 do prosince 2007 v Liège v Belgii. (bianci)
- Scénář filmu byl oceněn na filmovém festivalu v Cannes. (M.B)
Reklama