Obsahy(1)
Autobiografický hrdina Ari se vydává za dávnými známými i dalšími lidmi, kteří mu mohou prozradit, jestli kdysi byl při krutých masakrech v palestinských uprchlických táborech Sabra a Šatíla. Netradiční dokument je po snímku Persepolis další animovaný film o nedávných dějinách Blízkého východu – stejně poutavý, dojemný i hrůzný. [43. MFFKV 2008] (oficiální text distributora)
(více)Recenze (463)
Ach jo, rád bych k tomuto filmu něco napsal, ale jaký to má smysl, když bych psal přesně to samé, co uživatel jahol? 80 %. ()
Animace je dobrá, hudba je dobrá, ale posledních několik vteřin ve snaze šokovat diváky posílá celý film neúprosně do háje. Možná to byla jen snaha zakrýt, že celý film o ničem nebyl, možná jen prvoplánovitá snaha o silné divácké emoce, ale zbytečné to bylo každopádně. Na Valčík s Bashirem se dívá hezky, ale celý zážitek vyprchal dřív, než jsem došla z kina domů. Nicméně díky příšernému konci si na něj asi vzpomenu i za několik týdnů, takže nakonec svou funkci asi splnil... ()
Tam, kde by jiné filmy s podobným tématem sázely na otevřené násilí a drásavou syrovost, pracuje Valčík s Bašírem s obrazotvorností a velkou část své sdělnosti ponechává v implicitní rovině. ___Válečné momentky a snové scény jsou naprosto úžasné a fascinující, animovaná forma přitom jejich působivost zesiluje na maximum. Obrazová estetika Folmanova filmu upomínající na určité techniky komiksové kresby je pohlcující a úžasně expresivní, funkčnost jejího použití pak vyloženě neuvěřitelná (viz. Tetsuo). Pravděpodobně nikdy už nezapomenu na vzteklé psy běžící ulicemi, kolonu tanků Merkava jedoucí k Bejrútu za zvuků veselé písně o Libanonu, nebo na absurdní honičku na červený Mercedes. Pradoxně ve chvíli, kdy se snímek začal věnovat jedné z nejhrůznějších události celé libanonské války, vyvraždění uprchlických táborů Šabra a Šatíla, se pro mne jeho emoční apel poněkud snížil a závěrečné autentické záběry mě minuly úplně. Ale věřím, že izraelské publikum bude na tohle jitření ran citlivější. 90% ___PS: Po druhém zlédnutí, tentokrát v kině, už zafungovala i ta závěrečná třetina, respektive její animovaná část - dokumentární apendix Valčíku s Bašírem prostě nesedí, to mi nikdo nevymluví. ()
Animák (rozhodně ne pro děti) v dokumentárním stylu o rozpomínání se na krvavé hrůzy jedné války a genocidy? Přesně tak a ještě v dost syrové podobě, po drobných úlomcích a s cákanci krve. Výtečná animace (ta sama by zasloužila pět hvězdiček) a stejně tak výborně zvolený soundtrack. Po většinu filmu velmi poutavé, ovšem občas, při rozhovorech ke konci, jsem trošku ztrácel pozornost. Ta se mi ale vrátila při živých záběrech v závěru. Zatím čtyři hvězdičky, uvidíme napodruhé. ()
Já vidím na Valčíku s Bašírem jediné pozitivum, že zviditelnil jedno z mnoha bezpráví, které si provádějí navzájem židé, křesťané a muslimové, jinak jako film pro mě zklamání. Něco o "Bašírovi" ze Světa v obrazech z roku 1982: http://svet_islamu.sweb.cz/obsahy/politika/palestina/sabrasatila.htm ()
Tento animovaný príbeh rozhodne nie je pre deti, hoci kvalita a príťažlivosť animácie je natoľko lákavá, že som mal problém deťom vysvetliť, aby opustili izbu. Dialógy sú tak vážne akoby išlo o hraný film, často na hrane dokumentu. Je tu množstvo vizuálne úžasných scén. Súhlasím ale s užívateľom Sawym, že jednotlivé fragmenty vám uviaznu v hlave viac ako celok. Dlho mi trvalo, kým som sa k tomu dostal a počas sledovania som si nadával, že som mal dať filmu šancu skôr. Tento film je vlastne nefalšovaným, vážnym vojnovým filmom, len v animovanom podaní. Super. 80%. ()
Cesta do hrozivej minulosti Arabsko-izrealských rozbrojov a implementácia dokumentárneho štýlu do subjektívneho cítenia postavy, ktorá vie o čom hovorí, sa vskutku vydarila. Ari Folman apeluje na zložité si vybavovanie nepríjemných spomienok a na nezmyselnosť vojny, ktorá pripravila o život nespočetne veľa nevinných ľudí a na určitom území nastavila medziľudské vzťahy na bod mrazu. Útržkami z pamäte približuje nekompromisné operácie armád až po najhorší masaker v utečeneckých táboroch Sabra a Šatíla. Spája dva svety, animovaný (doplnený burcujúcou a oduševnenou hudbou) a ten reálny (BBC reportáž). "Vals Im Bashir" to je pomník, ktorý emocionálne drtí, ale nevydiera...a to sa veru tak často nevidí. 15.-16. Sept. 1982, مذبحة صبرا وشاتيلا, Bejrút. ()
Válka... To je zk*rvenej hnus... A je a je a je!!! ,,Proč že to máš v ruce zbraň?'' ,,Řekli mi, ať si jí vezmu...'' Válka je ukázka lidský tuposti... A je a je a je!!! ,,Proti komu že to válčíte?'' ,,Nevim... dycky se někdo najde'' Válka je nesmysl.. žije svym vlastnim životem a neexistuje snad nikdo, kdo jí potom, co propukne, řídí... možná si někdo myslí, že jí řídí, ale neřídí.. A je a je a je!!! ,,Proč střílíš??'' ,,Nevim..všichni střílí'' Válka je droga, která z lidí dělá zvířata. Větší zvířata, než jsme v běžném životě... A je a je a je!!! ,,Co se to vůbec děje??'' ,,Jak to mám vědět? Prostě střílej!!'' Dokument je prostředek, jak to lidem konečně nacpat do hlavy!! Všem lidem.. když je k tomu krásná podbízivá hudba a líbivé zpracování, tak si to lidi snad už dohajzlu uvědomíme ne??? Co??? Ne... je to fuk. Ikdyby vzniklo milion dokumentů u kterých si zapláče i ten největší fašista, tak do sebe těma klackama budeme řezat i v hrobech.. ()
Valčík s Bašírem aneb válka je svinstvo po xx-té, tentokrát v animované podobě. A právě vizuální stránka je největším plusem filmu, který klade důraz především na atmosféru a emoce. Bytelná základna silného tématu má trhliny v kolísavém tempu vyprávění, kdy scény pomalé střídají scény šouravé až nehybné. Nechybí spousta kecání, co mi intonací znělo jako by všichni mluvili po požvýkání hrsti thorazinu... ale co já vím, možná to pro dabéry s Davidovou hvězdou byly hotové cituplné výlevy, jiný kraj - jiný mrav, vždyť třeba takoví Japonci zuřivě ječí, když upřímně děkují své milované za skvělou ranní trtkačku. Je na co koukat, je nad čím přemýšlet a určitě se nebudu vyhýbat repríze, přesto mě to úplně do mých vrzavých kolen nedostalo. 75% ()
Tak zase po čase přichází intelektuální kravina, kterou si každej vychvaluje, přitom je totálně nudná, bez dechu a nemít tak stylovou animaci, rozhodně bych se nebál dát odpad. Totálně nevyrovnaný film/dokument, který má pár silných scén, avšak ty mi připomínaly jiné válečné filmy, že by pouze náhoda? __ BTW, může mi někdo ukázat ty brilantní snové scény, o kterých tady VŠICHNI do jednoho píšete? Opravdu jste je viděli, nebo jste zase od sebe opisovali? Co? ... ()
Valčík s Bejrůtem aneb objevit Ameriku a vyrazit na Oscary. Což o to, obrázky pěkný, ale proč sakra nevyplivnou ten chrchel než začnou mluvit? ()
Během válek asi platí, že cesta do pekel je dlážděná dobrými úmysly a nepřítel vašeho přítele nemusí být váš nepřítel a ani přítel. Poutavě popsána situace, kdy Izrael intervenoval v Libanonu, kde proti sobě stálo několik ozbrojených skupin, bojujících proti sobě navzájem v různých aliancich plus vojska Sýrie, Izraele a mírové síly OSN. Závěr, kdo má svědomí toho může trápit. ()
Trocha té art poetiky, nějaké to hrdinství, špetka mladické připosranosti a film o válce je na světě. Jen ty válečné hrůzy byly prostě divný. ()
Příběh je silný a poutavý. Díky takto dobrému filmu se svět alespoň dozví, že genocida není v součansosti výhradně africkou záležitostí. A upozornění takového významu dodává snímku i humanitní a politický význam. Díky zvolené formě vyprávění a nezaujatému úhlu pohledu se naštěstí nejedná o žádnou patetickou agitku, ale o uměleckou výpověď o válečných zvěrstvech. Bohužel trošku pokulhává provedení. Zatímco pohyby postav, či například kresba prostředí jsou na té nejvyšší úrovni, animace tváří, zejména pak jejich grimas mi přijde nevydařená. To způsobuje, že sekvence v nichž při vyprávění svých příběhů, vidíme pouze záběry obličejů působí prkenně a oproti ostatním scénám nudí. ()
Čekal jsem hodně, dostal něco...hmmm, tak nevím. Válku pamatuju, masakr v táborech Sabra a Šatíla nám omílala televize, tehdy ovšem ČST, každý den dokola. Už jsem asi nějak otupěl nebo zestárl, ale z toho všeho jsem se nijak nepoložil. Pro palestince a židy asi převratný kousek, pro mě spíš raritka. I výtvarně. I když ty Merkavy byly zajímavé dost...:-) ()
Film o hrôzach vojny nakrútený tak nevšedným spôsobom, že tu možná forma trochu prebíja obsah a posolstvo. Animácia je fantastická a originálna hlavne tým ako je zároveň realistická aj schematická. Tieto dve zložky sú v neustálom kontraste a vytvárajú tak jedinečnú atmosféru. Milujem animované filmy v takejto komixovej podobe. Animácia je naozaj strhujúca a rozhodne zaujímavá, postavy sú charizmatické a hudobný doprovod sa taktiež veľmi vydaril. ()
I mne přikovala animace. Pátrání Ariho po ,,oknech" a zjevující se smečce bylo zpracováno způsobem, jaký jsem ještě neviděl. Nikdy jsem neměl moc rád vážně míněné animáky a ani na ně nejsem specialista. Nevyhledávám je. Toto byl experiment, protože mne zaujalo téma Izraelsko - Palestinského konfliktu a viděl jsem pár screenshotů na netu. To to byl vizuální skvost, perfektně probarvený vhodně zvolenou hudbou...např. poklidné ráno se zpívající osádkou obrněné kolony ..prostě paráda. Závěrečný předěl jsem nečekal a o to více mne film zasáhl. Perfektní protiválečný snímek o traumatu z prožitých hrůz jednoho z vojáků. ()
Ari Folman vytvořil dílo v mnohém podobné slavnému comicsu Arta Spiegelmana Maus. Mám na mysli použití animované formy, jež pro ztvárnění takto vážného tématu působí nezvykle a na někoho možná i jaksi nepatřičně. Umožňuje však divákovi, v rámci historického diskurzu válečných traumat uvyklého na „klasičtější“ způsob vizuálního podání, prožít dílo s patřičným odstupem a zároveň, díky jeho nereálné hypnoticky snové atmosféře, být dílu mnohem blíž, než by kdy mohl být při sledování syrově veristických válečných scén. Kromě toho je – stejně jako v comicsu Maus – určitý odstup zaručen již tím, že vyprávění je retrospektivní, podobající se rekonstrukci skládačky, paměťové archeologii samotného vypravěče, jež má v přítomné linii vyprávění kontradikčně civilní ráz. Dokumentárně laděné hrané scény explicitně zobrazující násilí, které mají sloužit jako mírové memento mori, připravují diváka již od začátku na hrůznou podívanou, před kterou je třeba se patřičně emocionálně obrnit dostatečným nadhledem a apercipovat si jejich absurdní cynismus – zatímco zde, díky silné stylizaci, dochází u diváka k automatickému odstupu od zobrazovaného bez nutnosti vytváření silných emocionálních bariér, a tudíž co do kvality k velmi rozdílnému zážitku. Tato strategie je záměrně porušena až v závěru filmu, kdy se animace náhle promění v dokumentární záběry válečné apokalypsy. Místo očekávané katarzi, léčící uměle vyvolané válečné vzpomínky vypravěče, přichází na scénu brutální autentičnost, redukující a zároveň stvrzující všechno předchozí. ()
Vzhledem k závažnosti pointy je paradoxní, že filmu jakoby ke konci docházel dech. Plusové body získává především skvělou animací, bez níž nedokážu odhadnout, co by byl. K dobru budiž Valčíku započítána práce s detaily a hudební podbarvení. ()
Audiovizuálně absolutní slast, ale chvilkama taky trochu nuda. ()
Reklama