Režie:
Henrik Ruben GenzKamera:
Jørgen JohanssonHudba:
Kåre BjerkøHrají:
Jakob Cedergren, Lene Maria Christensen, Kim Bodnia, Lars Brygmann, Anders Hove, Jens Jørn Spottag, Henrik Lykkegaard, Bodil Jørgensen (více)Obsahy(1)
Do ospalého zapadákova přijíždí nový strážce pořádku, což se sice zamlouvá starousedlíkům, ale ne muži, který zde doposud platil za hlavní autoritu. Premisa jak vystřižená z klasického westernu; jen tentokrát není dějištěm historická usedlost v Americe, nýbrž současná dánská vesnice v Jutsku obklopená močály. Sem je za trest převelen kodaňský policista Robert, jehož příchod je vítán podivně uspokojeným výrazem místních obyvatel. Konstábl, jehož chování „podle příručky“ je záhy konfrontováno s lokálními zvyklostmi, začíná tušit, že za fasádou zdánlivě obyčejného maloměstského života se skrývají zneklidňující tajemství. Groteskně laděné drama se žánrovými odbočkami ke krimi, westernu či hororu, natočené podle románu Erlinga Jepsena (autora předlohy úspěšného Umění plakat), vyniká originální stylizací a poutavým vykreslením temné atmosféry obestírající podivně vyšinutou komunitu. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (213)
Ukrutně šťastni je film především o atmosféře. Ta je velmi specifická (střídá a prolíná se zde hned několik žánrů; drama, krimi, komedie, nechybí dokonce ani prvky thrilleru, hororu či westernu), ale rozhodně magická, dokáže člověka vtáhnout do příběhu. Ostatně o to se postará už uvedení. Společně s hlavním hrdinou-cizincem (do jehož situace je hozen i sám divák) zavítáte do té nejzapadlejší díry, ve které: místní přijímají návštěvníky odjinud s posměškem, despektem a nedůvěrou, nic se v ní neděje, čas tu plyne děsivě pomalu a pořádně znervóznit vás dokáže i malá holčička s kočárkem. A když si k tomu přidáte nevyzpytatelnou a vytrvalou paničku, pravidla, kterými se musíte řídit i proti své vůli a naschvály, jež jsou stále drsnější a přerůstají vám přes hlavu, postupně začnete tuhle zkaženou noru čím dál víc nenávidět a doufáte, že si „šerif“ pořídí napalm a s vaším požehnáním tu všem pořádně zatopí. Divákův vztek a bezmoc navíc výborně napomáhá k tomu, aby si člověk hlavního hrdinu okamžitě oblíbil a maximálně s ním sympatizoval (což je vlastně i potřeba, abyste v určité chvíli „správňáka“ morálně neodsoudili). Ale jen u negativních emocí film rozhodně nezůstává, protože jak jsem již zmínil v úvodu, snímek je místy zároveň i komedií (je však nutné se připravit nato, že humor je hodně černý, morbidní až šibeniční). Výborný průnik nálad se potká v závěru, který je nádherně škodolibý a zlověstný zároveň (s patřičně ironicky použitou hudbou), já se u něj každopádně pobavil (stejně jako u toho nejlepší ve filmu, tedy „hospodského souboje“). Abych jen nechválil, jsou tu přesně 2 místa, která mi nesedla (ano, jsou to ty 2 pasáže, kdy jsou divákovy sympatie k hlavnímu hrdinovi zakoušeny nejvíce), ale tyto 2 „kaňky“ na jinak velmi poutavém počinu srazí hodnocení sice na slabších, ale stejně ještě 5*. A s panem režisérem si plánuju dát v budoucnu další dostaveníčko, třeba u na první pohled zajímavého Číňana. „On se prostě zvedl a odešel z obchodu?“ – „Ne, on zmizel.“ – „Zmizel?“ – „Lidi tu čas od času zmizí. Bude lepší o tom už nemluvit.“ ()
Vypracovaná atmosféra městečka s vlastními zákony, kde obyvatelé neradi vidí nikoho nového a z jistých důvodů si nechtějí nechat zasahovat do "svých věcí". Pokud nezapadnete mezi místní, pravděpodobně budete mít problémy. Spousta dějových zvratů, osudových rozhodnutí, která jsou naprosto opačná než obvyklá rozuzlení v jiných filmech, jedna ženská na zabití, močál jako konečné řešení problémů, mizející postavy, které nikdo nepostrádá a jeden potrestaný policista, který si neví rady, jak s tímto vším naloží. Celkově za 5. ()
Místy nuda s prvky hororu, ale víc mi vadilo něco jiného. Děj je údajně situován do malého města Skarrild v Jižním Jutsku (Sønderjyllands Amt do r. 2007, dnes Syddanmark). I kdybych mávnul rukou nad tím, že v době natáčení muselo být zřejmé nové správní rozdělení, tak přesto je nesmysl tvrdit, že Skarrild je v Jižním Jutsku. Narozdíl od města Tønder. A je taky nesmysl, aby policie ve Skarrildu byla podřízena policii v Tønderu, to by hoši měli poněkud z ruky (140 km). ()
Ukrutně šťastni patří do kategorie "kafkiád". Jde o snímek, kde určujícím prvkem je pečlivě budovaná atmosféra komunity, která si určuje svá vlastní pravidla hry, řídí se svou vlastní morálkou a ostražitě se chrání před pohledem zvenčí. Cizinec není našinec a je potřeba ho buď vypudit, zlikvidovat nebo uzpůsobit k obrazu svému. Kladem v tomhle případě je, že scénárista ani režisér snad s výjimkou jedné dvou scén moc netlačí na pilu a celé to vypadá civilně a uvěřitelně. Je to vlastně variace na těžce černohumorné severské tragikomedie s těžko napodobitelným stylem a všudypřítomnou absurditou. Pokud v takovém případě přistoupíte na hru, kterou s vámi filmoví tvůrci hrají, můžete se královsky bavit. Pokud ne, můžete jen nad těmi podivíny krčit rameny a ošívat se nad nemorálností těch svérázných antihrdinů. Celkový dojem: 90 %. ()
Věci někdy nejsou takové, jaké se zdají na první pohled. Zvláště ne v zapadlém venkovském městečku s vlastními pravidly, kam přijíždí stále ještě duševně nevyrovnaný policista Robert na krátkodobou službu policejního náčelníka, s odhodláním odčinit své nedávné profesní selhání. Zapadnout mezi místní je velmi složité a tak je Robert zpočátku nevinně, ale později svoji vinnou, postupně vtahován do temného močálu spiknutí, který nabízí plno zvratů a překvapení. Film má sice pomalé tempo, ale nikdy zbytečně nezdržuje, zato vás neustále nutí být ve střehu. Nevlídné a zapadlé venkovské prostředí příběhu velmi pomáhá a temný děj je tak místy až lynchovsky nepřehledný. U mě za čtyři a půl hvězdičky. ()
Galerie (14)
Zajímavosti (2)
- Snímek se žánrovými odbočkami ke krimi, westernu či hororu byl natočen podle románu Erlinga Jepsena (autora předlohy úspěšného UMĚNÍ PLAKAT). [Zdroj: CinemArt] (POMO)
Reklama