Režie:
Henrik Ruben GenzKamera:
Jørgen JohanssonHudba:
Kåre BjerkøHrají:
Jakob Cedergren, Lene Maria Christensen, Kim Bodnia, Lars Brygmann, Anders Hove, Jens Jørn Spottag, Henrik Lykkegaard, Bodil Jørgensen (více)Obsahy(1)
Do ospalého zapadákova přijíždí nový strážce pořádku, což se sice zamlouvá starousedlíkům, ale ne muži, který zde doposud platil za hlavní autoritu. Premisa jak vystřižená z klasického westernu; jen tentokrát není dějištěm historická usedlost v Americe, nýbrž současná dánská vesnice v Jutsku obklopená močály. Sem je za trest převelen kodaňský policista Robert, jehož příchod je vítán podivně uspokojeným výrazem místních obyvatel. Konstábl, jehož chování „podle příručky“ je záhy konfrontováno s lokálními zvyklostmi, začíná tušit, že za fasádou zdánlivě obyčejného maloměstského života se skrývají zneklidňující tajemství. Groteskně laděné drama se žánrovými odbočkami ke krimi, westernu či hororu, natočené podle románu Erlinga Jepsena (autora předlohy úspěšného Umění plakat), vyniká originální stylizací a poutavým vykreslením temné atmosféry obestírající podivně vyšinutou komunitu. (Česká televize)
(více)Recenze (213)
Tak to pardon. Skvělá ponurá atmosféra a ohromný potenciál prostředí kdy to vypadá, že spíš než v jakési dánské Horní-Dolní se divák ocitá rovnou na jiné planetě je umně zabit tupým příběhem; lesy, motiv bažiny a tajemní obyvatelé trochu připomínající postavy z Nolanova Mementa, to všechno jsou tak silné atributy v kontrastu s dějem až tvůrce podezřívám, že se z vlastní formy nervově zhroutili a obsah nalili jaksi dodatečně. S hlavním hrdinou, jímž je rovnou neschopný blbec (a vrah), se prostě neztotožním ani po lobotomii. Snad jen moralitka na závěr o neuniknutelnosti trestu přidává jakous takous satisfakci. ()
snad každá malá vesnice na konci světa má svoje tajemství a každý vetřelec není vítán..pokud se nepřizpůsobí.. nejdříve to na mě působilo jako něco mezi Příliš rychlým nasazením a Silent hill..děj mi nepřišel nějak extra zajímavý, ale na konci vyplulo na povrch o co vlastně jde - držet hubu a krok ()
Začnu z rozhovoru s autorem předlohy, spisovatelem Erlingem Jepsenem: "Co myslíte, že čtenáře a čtenářky na vašich románech tak fascinuje?" Odpověď: " Píšu o lidech, o nichž se jinak dočtete jen na titulních stranách senzacechtivého tisku. A lidé si říkají: to jsou úděsná monstra, naštěstí u nás nikdo takový nežije. Moje knihy nabízejí možnost lépe je poznat, lépe se do nich položit. A také se naučit, že člověk nemá příliš zbrkle vynášet soudy". Na druhém pólu možné percepce stojí přístup režiséra ( viz obsah výše) : „Rád bych, aby byl film vnímán jako noční můra v nadreálném, paralelním světě, kde jsou celkem pravděpodobné události kdykoli připravené vzepřít se naší běžné zkušenosti.“ A v tom je kouzlo filmu, v naprosté nejednoznačnosti, jak odvíjený děj vnímat. Přiznám se, že mě pomohla poloha vleže a pocit, že se jedná o jeden velký bizarní sen. Žánrová lahůdka, Dánsko jede, všechno o skandinávském filmu už bylo řečeno tisíckrát. ()
Celou dobu jsem čekal, že se postupně bude odkrývat něco hlubšího, ale to jen režisér naschvál používal provokativní slepé indicie a tahal mě účelově za nos. Nakonec tedy zklamání, protože to žádný hlubší odkaz nenabídlo. Maria Christensen zahrála hodně atraktivní milfku, takže její odchod ze scény jsem celkem politoval a v duchu snížil hodnocení. I přes celkové zklamání jsem měl po skončení filmu velmi příjemný pocit z úniku před všedností a racionálnem. ()
Filmový pandán k současně trendové severské krimi. Jedna hvězda za westernovou stylizaci a za souboj na piva. ()
S ohledem na dosažené hodnocení zde na čsfd jsem od filmu očekával víc, i když mám rád filmy s absurditními prvky, tenhle mě prostě nedostal. ()
Snímek, který u mě zanechal pradivnou pachuť pochmůrné nálady, ale s velmi dobrým pamatovákem na to, že dánská tvorba je zajímavá. Hodnotím za 5*. ()
Jsou holt místa, kde si vše řeší po svém:-) ()
Dánsko nezklamalo! A já se zase jednou v kině náramně pobavila. Chvíli napětím, chvíli smíchem, chvíli nejistotou jestli se chechtat nebo držet tomu mimoňovi palce. A ten konec! Nezapomenutelná scéna: Nehoda v posteli. ()
V prvom rade mi to pripomína Jednotku príliš rýchleho nasadenia so Simonom Peggoma Nickom Frostom. Z tohto filmu bola najlepšia scéna ako spolu chlastali Robert a Jorgen. "Ešte dve pivá !" :-) ()
Vždycky mám velikou radost, když vidím nějaký evropský film, který se svým příběhem, nebo třeba kvalitou zpracování bezezbytku vyrovná snímkům z Hollywoodu. Frygtelig lykkelig je jedním z nich. Výborný žánrový mix v čele s bravurním hereckým představením Jakoba Cedergrena. Největší plus: k dokonalosti dovedená kamera. Největší minus: příběh nedrží dostatečně pohromadě, po skončení filmu divákovi nedá nějaký určitý komplexní dojem, pocit. ()
Zo života na fádnej močaristej rovine v Dánsku by zákonite začalo hrabať rodákovi zo slovenských dolín. Ale z pozície pozorovateľa je to celkom zábavný film, s nepredvídateľným dejom. Pri niektorých čierno-humorných scénach som sa ani ja neubránil úsmevu. Niečo podobné by sa dalo natočiť aj v slovenských reáliách... ()
Brej, vítejte ve Vidlákově-holínky sebou! Policista-smolař Robert je za trest přeložen do malého městečka uprostřed bažin,kam ukrutně "dobře zapadne" mezi místní obyvatele a vrší průser na průser pod heslem "Padouch nebo hrdina-vždyť jsme jedna rodina!" Dobře stravitelná severská tragikomedie. ()
Jsi náš člověk, Roberte. ()
Zaujalo mě, i když hlavně v prní části mi tekly nervy z toho, jak se hlavní hrdina nechal ovládat. 75%. ()
Kdo má rád severské kousky, toho by to mohlo potěšit. Vypadá to zpočátku sice trochu neohrabaně, ale vyvine se z toho řízný příběh s atmoškou venkovské díry uprostřed dánské rovinaté nekrajiny, kde jedinou atrakcí je bažina. Ta holčička jezdící nočními ulicemi s vrzajícím kočárkem je na Oskara. Během filmu se postupně rozbalují jednotlivé figury a ukazuje se, že ti hodní nejsou úplně hodní, a že největší zlejš (Kim Bodnia) je také člověk. Vřele doporučuji i další snímky s tímto zlejšem jako například V Číně jedí psy 1 a 2 (1999, 2002). ()
Nevypadá to zle, hraje to podle pravidel, avšak v polovině se to začne malinko rozpadat. Trošku mi to připomíná styl Věry Chytilový. Každopádně, konec je takovej hezky milej, a tak dávám 3 hvězdy :-) ()
Moc se mi líbila kamera - záběry kdy sem si připadala jako bych letěla nad nekonečnými močály. Příběh je hrozivý - hrozivý v tom, že se vpodstatě může stát kdekoli a komukoli...Nechtěla bych jednou skončit v močálovém městě...ale co může kdo z nás vědět... ()
3 fáze filmu: 1/ Divná (v dobrém slova smyslu) a tajemná první třetina - atmosféra trošku připomene Městečko Twin Peaks. "Mojn". 2/ Druhá třetina ztratí kouzlo a zajímavost ( = nuda). "Mojn". 3/ Třetí třetina (počínaje duelem v hospodě) člověka strhne. "Mojn". A bonus někde uprostřed filmu: dokonalá scénka s kočičkou lísající se k namířené zbrani a dělající "mojn, mojn" :)) ()
Atmosféra plíživé bezvýchodnosti je dokonalá. Nenápadný film, od kterého jsem moc nečekala a pak mě velice překvapil. ()
Reklama