Režie:
Stian KristiansenScénář:
Tore RenbergKamera:
Trond HøinesHudba:
John Erik KaadaHrají:
Rolf Kristian Larsen, Ole Christoffer Ertvaag, Ida Elise Broch, Arthur Berning, Kristoffer Joner, Jørgen Langhelle, Vegar Hoel, Andreas Cappelen (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Norský Stavanger je sice příjemné, ale poněkud monotónní místo k životu, do něhož revoluční konec osmdesátých let proniká jen skrze televizní obrazovky. Jediný únik z okolní šedivé nudy nachází sedmnáctiletý Jarle v hudbě kapel nové vlny, pod jejichž vlivem založí s přáteli „nejtvrdší punkovou kapelu ve Stavangeru“ (především proto, aby jako nezletilý gymnazista konečně pronikl do jediného rockového klubu ve městě). Když však do školy nastoupí nový student Yngve, obrátí se Jarleho doposud dětský svět vzhůru nohama: aniž by tušil, jak k tomu došlo, zjišťuje, že volí mezi dívkou, kterou mu všichni závidí, a chlapcem, jehož ani pořádně nezná. S tak silným emočním zlomem, který se podařilo debutujícímu Stianu Kristiansenovi do snímku vložit, se lze setkat jen málokdy – jeho zábavná komedie o dospívání se takřka nepozorovaně zlomí do hořce melancholického vyprávění o nemožné lásce. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (84)
Uživatel Malarkey se poněkud víc plete. Když jsem se chystala pustit si tenhle film, jeho komentář mi naprosto zkreslil očekávání. Opravdu nechápu, jak může tenhle film přirovnat k českému filmu Občanský průkaz. A nakonec ještě filmu, co je uvedený jako romantické drama, vytknout nedostatek humoru. Wtf?! Co jste si šlehl před přidáním komentáře? Dovolila bych si tvrdit, že film je naopak nad průměrem všech romantických komedií, kterými jsme zahlcováni. Je jiný, netuctový. I když tam pro mě byly mouchy jako scéna na večírku a konec, který mi jaksi trochu utekl, musím jej hodnotit kladně. ()
Perfektní! Já jsem tu dobu trávil ve stejným věku na druhé straně té hroutící se zdi. Měl jsem trochu jiný starosti, v porovnání s tímhle klukem vlastně žádný. A to se mi na tom právě líbilo, že jsem tomu jeho problému uvěřil a porozuměl. Že jsem uvěřil a porozuměl tomu, jak s ním nakládal, a jak ho nakonec "řešil". Ten film byl od A do Z uvěřitelnej. A to na filmech miluju- pocit, že sleduju příběh někoho skutečnýho. Že mi ho někdo vypráví za pomoci obrazů a slov, a já za tím vidím třeba jako v tomto případě trápení dospívajícího kluka, kterej na maloměstě zjišťuje, že je možná homosexuál. Do toho ta parádní muzika, jeden song vedle druhýho dokonale znám. O Jesus & the Mary Chain se mluvilo v momentě, kdy hráli Stone Roses. Nepovažuju to ale za chybu a nenašel jsem tam žádnou jinou. Líbilo! ()
Ďalší dôkaz toho, že Severania dokážu hocijakú tému spracovať kukatelne bez nájazdov do klíše a trapností. Prijemný film o dospievajúcich čo majú kapelu a chcú niečo znamenať. Všetko sa zdá byť fajn. Jarve má super a peknú babu a je spokojný..Lenže do triedy príde nový študent, ktorý mu tak trošku rozhádže život.. ()
Zkrátka na severu filmy umí. Jen ten úplný závěr mě trošku zmátl - ale to co mu předcházelo mě donutilo zase tu slzu zamačkávat :-) ()
Končí osmdesátá léta v Evropě a začíná cosi revolučního. Revoluční změny se dějí i v životě Jarleho. Vzdor, punková kapela, první dívka, první tráva...a ještě něco zcela nového a nečekaného. Nový žák, tak zcela jiný, než je Jarleho svět, ale ta jinost je při tom tak lákavá a svůdná. Sotva Jarle navázal svůj první milostný vztah s Kristinou, už aby pochyboval o své sexuální orientaci. Ale všechny otázky se jednou zodpoví a po krásné době sedmnácti let zbyde jen sladkobolná vzpomínka. ()
Na Fucking Amal to nemá. Chybí tomu to provalení, reakce malého Norského města na homosexualitu. Probírá se pouze nějaké laškování mezi dvěma kluky, které nepřeroste v nic víc. Společensky nám to neříká nic. Čistě film o duši jednoho teenagera, která je rozpolcená na dva světy. Škoda dalo se z toho vytřískat trochu více. ()
Hledání vlastní identity v přirozené formě, proč ne. A navíc výborný soundtrack. Životní styl který mně byl velmi blízký, krásná léta to byla :) ()
'i wanna be adored' od stone roses. osumdesátky ve stavangeru, jarle je pankáč, nosí placky kapel a conversy, má skvělou holku a taky hraje v kapele, mathias rust band. pak přijde yngve, co poslouchá homopop, hraje tenis a nosí šusťákovou bundu. 'ever fallen in love? (with someone you shouldn't've?)' od buzzcocks. bude z jarleho šampón, nebo macho? chlap, nebo zbabělec? pomůže mu teplý kadeřník kristoffer joner? natočeno krásně podle krásného románu krásného toreho renberga. ein zwei drei...satan! ()
Moderní film situovaný do konce 80. let. Diváka zaujme hned prvními scénami, kterými jej dokonale vtáhne do děje. Postupně se rozvíjí do několika směrů, které se několikrát opět sloučí. Do filmu je vložen nenásilný a skvěle tematizovaný humor, který několikrát uvedl sál do sborového smíchu. Závěr filmu je trošku náročnější, ale vede k jasnému a reálnému východisku. Mezipatra 2009 (thanxes) ()
já bych tam tak moc chtěl vyrůstat ()
Muž, který miloval Yngveho - vtipné bezstarostné mládí, punková kapela, holky - spokojená komedie ve stylu Pelíšků, které by stačily maximálně tři hvězdičky. Pak přijde Yngve, nic netušící mladý, hodný kluk a tohle všechno zničí snad jediným úsměvěm. Hlavní hrdina ve zmatcích neví jestli chce Yngveho zničit, nebo vlastnit. Všechno končí mrazivým dramatem, ve kterém je spousta věcí nedořečeno, ale vy je stejně cítíte. ()
Tak nějak nevím proč to je označené jako komedie, ale co. ()
Naprosto vynikající snímek, nevím co k tomu dodat... Citlivý, výborně natočený, excelentně zahraný, skvělý výběr hudby... Škoda jen otevřeného "zadumaného" konce, který sice koresponduje s celým filmem, ale mám raději zcela uzavřené příběhy. ()
Geniální soundtrack, který vás donutí film dodívat i kdyby byl sebevíc špatnej, a to tenhle naštěstí nebyl, výborní herci i scénář. A já mám navíc pro ty severský filmy slabost. Piča Satan Anarchy Komando, kdo by odolal. ()
Ano, severské filmy jsou v průměru velice dobré a viděl jsem jich již hezkou řádku. Bohužel, musím říct, že tento snímek u mě v této konkurenci úplné severské špičky nedosahuje … 5576 ()
Musím přiznat, že po dlouhé době jsem konečně mohla shlédnout film, který ve mně vyvolal něco víc. Skvělé herecké výkony podtržené vynikající hudbou. Neopakovatelnou atmosféru dokresluje místy severská chladnost. Tomu říkám kvalitní filmový zážitek... ()
Křehkost a zranitelnost z toho přímo prokvétá a určitá bolest, smutek a nenaplněnost je ve mně ještě teď, když si film vybavím. Konec byl zvláštní, neříkám, že netypický nebo nečekaný, ale v tu chvíli mě (ne nepříjemně) zarazil. ()
Láska je láska a nikdo proti citům nic nezmůže. R.K.Larsenovi hlavní role docela sedne (až na pár scén, kdy vypadá tak na 15 a hraje jako...úplný novic)..proti zvolené hudbě vcelku taky nemůžu říct ani slovo. I soundtrack by zde mohl být silnou emoční záležitostí. The Cure, Joy Division.....atd atd..silné záležitosti z let 80..Snímek bych mohl trochu přirovnat k All that I love (ATIL) z Polska. Hlavními rozdíly ale jsou 1) opravdu revoluční doba, kde politika hrála prim a tím zcela naplnila napětím každou chvilku ATIL a 2) ryze silný výkon hlavního hrdiny, kterému jsem uvěřil každý záběr, každou scénu. Mateusz Kosciukiewicz byl prostě daleko silnější záležitostí, než R.K.Larsen. Přesto přese všechno dávám ****..takovýmto dílům fandím. Kéž by jich bylo více.. ()
Zapomeňte na všechny (nebo většinu) amerických filmů na podobné téma. Ve srovnání s tímto snímkem chutnají jako polévka od Knorra vedle babiččiny bramboračky. ()
Reklama